МОСТЪТ НАД ИЗЕР, БЕЛГИЯ 31 ОКТОМВРИ 1914
Капитане!
Заповеди от щаба, капитане.
Заповедта е...
да атакуваме моста.
Очаква се да дадем много жертви.
Никой няма да стигне моста жив.
Кураж, господа.
Рискуваме живота си,
но може да си върнем родината!
От векове поетите копнеят да умрат за любовта.
Може би ние ще сме щастливците.
Трябва да чакаме три часа вятърът да обърне от изток
и да изстреляме всички газови снаряди.
Има и друго решение, капитане.
Какво е то, Поаро?
Да атакуваме веднага.
Веднага ли?
Да.
През следващите седем минути.
Може би осем.
Всяка сутрин
буревестниците политат
точно преди вятърът да обърне от изток.
Виждате ли?
Тази сутрин
литват рано.
Условията сега са идеални
да прикрием придвижването си.
Прикрити от газа
ще прекосим незабелязано 200 метра ничия земя.
Преди врагът да се усети,
че атакуваме!
Ако грешите, вятърът ще отвее газа върху нас.
Искате да се обгазим, докато ни избиват?
Не греша.
Има засада.
Не ги виждам.
Отстъпвайте!
Бяхте прав!
Твърде умен сте за земеделец, Поаро.
Не! Капитане!
Помолих да не идваш.
Аз съм и медицинска сестра.
Чух, че имало ранен войник,
чиито инстинкти на бойното поле спасили цялата му рота.
Не успях да спася капитана.
А ти прие да се оженим преди всичко това.
Катрин, трябва да си вървиш.
Имаш ли представа как действа любовта?
Когато обичаш някого, го обичаш
с всичките му настроения и промени през годините.
Най-лошите му качества са само леко досадни.
Недостатъците му са фини петънца.
По някаква случайност...
аз те обичам.
Ами това?
Ела насам.
Просто е.
Ще си пуснеш мустаци.
СМЪРТ КРАЙ НИЛ
ЛОНДОН 1937
Поаро! Къде бяхте?
Загадката Аръндел? Имате случай?
Имам празен стомах.
Мосю Блонден!
Мосю Поаро, разрешихте случая в Египет.
Беше голям успех. Но трябва да се върна.
А довечера ще е...
Благодаря.
Пристига по един от всеки десерт в менюто.
Ако г-н Поаро желае още нещо, само кажете.
Всички се питат защо няма музика.
Няма музика, защото не е платено.
Плащам на всички в края на вечерта.
Ако съдя по опита си,
мъже, които управляват такова луксозно заведение,
се оказват без портфейл, щом дойде сметката.
Сигурно вече не помните името ми.
Розали Отърборн.
Менажер, но също и племенница на Саломе Отърборн.
Ще се погрижа да се пенсионира богата.
На нас ни се плаща предварително.
Така че ако искате музика,
да видя зелената пачка или какъвто цвят са парите ви.
Сега ще запомните името ми.
Дами и господа, Саломе Отърборн!
Госпожице Риджуей!
Линет!
Г-це Риджуей, ако обичате!
Само една усмивка!
Г-це Риджуей! - Усмихнете се!
Назад, моля. Сторете път на г-ца Риджуей.
Г-це Линет Риджуей, за нас е неизразима чест.
Благодаря. Тук са... Седем са.
Да. Седем от най-добрите.
Не искам седем, а само шест.
Не може да са нечетен брой.
Сега са четен брой. Отлично.
Кой да върна? Не знам.
Не и този приятел. Благодаря.
Много ви благодаря.
Това е моя малка...
Линет.
Не е честно да изглеждаш така.
Помолих Луиз да ми избере нещо специално за моята Джакс.
Мина цяла вечност.
Сгодена си?
Нали?
Но за кого?
Той е едър, консервативен, с момчешка осанка и очарователно простодушен.
Това е. Казва се Саймън, точно в този дух.
Саймън Дойл.
Отчаяно искаме да се оженим.
Затова исках да те видя.
Нали не си...
Какво? Не, не.
Но правим много секс.
Непрестанно. - Джаки!
Прощавай, но е така.
Ще умра, ако не стана г-жа Дойл.
Това е любов.
Щом ти трябват пари,
ще са сватбен подарък.
Не, не пари, а работа.
Нали си купи имение.
Ще ти трябва управител за него.
Може да наемеш Саймън.
Провинцията е в кръвта му.
И разбира от имения, кълна се.
Ако не се справи, уволни го на мига.
Но той е твърде внушителен, за да се провали.
О, скъпа.
Толкова си затънала. Внимавай.
Твърде късно е.
Джаки, скъпа.
Ето го и него.
Колко съм лош само.
Здравейте.
Дано не възразявате, че си позволих.
Саймън, скъпи, запознай се със златното момиче.
Божествената Линет Риджуей.
Приятно ми е да се запозная с моя нов управител.
Наистина ли?
Разбира се.
Покани я на танц, глупчо.
Благодари й подобаващо.
Още веднъж, аплодисменти за Саломе Отърборн!
РЕКА НИЛ
ШЕСТ СЕДМИЦИ ПО-КЪСНО
Бедекер ЕГИПЕТ
Мосю?
Мосю, ако обичате!
Осквернявате едно от чудесата на света!
И също съсипвате превъзходен десерт!
Мосю!
Ах ти, прекрасно хвърчило!
Какво? Поаро!
Бук!
Какво правиш тук?
Какво ще кажеш за хвърчилото ми?
Сега слизам, стой там.
Внимавай.
От всички пирамиди на света
трябваше да дойдеш точно при моята.
Колко малък е светът.
Приятелю Бук!
Защо пускаш хвърчило от пирамидите?
Защото никой не го е правил!
Тук са от хиляди години и аз съм пръв!
Ти си пръв.
Поаро, радвам се да те видя.
Екзотична ваканция или екзотичен случай?
В момента се крия от случаи.
Като ще се криеш, ела да се криеш с нас.
В Асуан. Правим шеметна обиколка.
Оставаш си вечният пътешественик.
Уви, не.
Чичо ми ме уволни, щом откри, че не върша нищо.
Опитах работа в кабинет.
С работата се справях, но утрините бяха ужасни.
Затова сега ме издържат.
Ела!
Ще те запозная с Юфимия.
Но коя е Юфимия?
Ще разбереш.
Нова девойка в живота на Бук? Ново име за мен.
Зад всеки мъж с хвърчило стои по една жена.
Ето я и нея.
Моята единствена любов... Мама.
Майко, запознай се с Еркюл Поаро.
Защо? - Той е само най-великият детектив.
Преувеличава.
Всъщност е съвсем прав.
Не съм виждала по-абсурден човек.
Не сте първата.
Пречите ми. - Отдръпвам се.
Бъди любезна, майко. Поаро е мой приятел и прочут мъж.
Ще дойде на вечеря.
Нима?
Няма да се натрапвам. - Нищо подобно.
Ще ми качиш акциите.
Не сме само двамата. С нас има и приятели.
Празнуваме сватба.
Това аз ли съм?
Може би.
Бъди добричка.
Извини ме.
ХОТЕЛ "ФЪРСТ КАТАРАКТ", АСУАН
"Трябваше да се справя с положението,
а после отново на работа."
Записахте ли? Чудесно.
Моля да изпратите телеграмата възможно най-скоро.
Никой друг не бива да я вижда.
Не! Сама ще си ги нося!
Стига ми, че трябва да отсядаме в този кошмарен буржоазен хотел.
Няма да участвам в потискането на работническата класа.
Освен ако това не съм аз. Тогава няма нищо против.
Аз съм спокоен, способен и съобразителен.
Достойнство.
Мари Ван Скайлър. Не ми трябва апартамент.
С медицинската си сестра съм.
Кръстница съм на г-ца Дойл.
Имаме резервация.
Ще разчистите ли тук за празненството?
Не искаме разни типове да се мотаят и да крадат шампанското.
Много ли е скъпа?
Благодаря.
Затваряме рецепцията за сватбено тържество.
Всичко наред ли е, мадам?
Напълно.
С парите от банкета ще изхранят цяло село.
Такова кощунство.
Да, прекрасно е, нали?
Наистина ли сте дарили цялото си състояние на социалистическата партия?
Комунистическата.
"Парите са отчуждената същност на човешкия труд и живот."
Парите са единственият надежден приятел на жената.
Погледнете!
Дами и господа. Майко.
За мен е чест да ви представя нашите домакини.
Посрещнете младоженците
господин и госпожа Саймън Дойл!
Ето ги и тях!
Каква прелест!
Фантастично, Лини! - Прекрасно!
Ех, любовта.
Тя не е безопасна.
Наскоро станах свидетел на малка драма.
Явно е било само първо действие.
Същински ангел си, Лини!
Късметлия.
Откри единствената наследница без гъгнене и дюстабан.
Избяга с нея на мига.
По дяволите традициите.
Женен по любов, забогатял по случайност. Какъв късмет.
Три пъти ура от мен!
Как изглеждам?
Като милион долара.
Нека са два милиона.
Сватбеният подарък от Саймън.
Платен с нейните пари.
Направи си го чрез мен.
Сигурна бях, че Бук послъгва за познанството си с Еркюл Поаро.
Приятно ми е, мосю.
Моите поздравления и благодарности.
Благодаря.
Дами. Кръстнице.
Братовчеде Андрю!
Саймън.
Братовчедът Андрю, който води делата на Риджуей у дома и по света.
На практика е от семейството.
Накарах го да дойде, за да си почине поне веднъж.
Тук съм само заради шампанското, честна дума.
А също и за това...
Колко мило!
Не е ли възхитително?
Приятели, знам, че си мислите, че тук се разиграва някаква мистерия.
Случаят "Защо, по дяволите, Линет Риджуей би се омъжила за него?"
Признавам, че сам не знам.
Не съм умен, нито романтичен.
Не притежавам красноречие, нито пари или потекло.
Но те обичам.
А сега...
Дори не искам да го изрека, за да не те откраднат от мен.
За младоженците.
Три пъти наздраве!
Саломе Отърборн пя в нощта на познанството ни.
Помолих старата ти дружка Розали
да я убеди да пътува с нас.
Не бих пропуснала.
Десет години не съм вкусвала хайвер.
Упадъчна демонстрация на богатство.
Да танцуваме, Лини.
Опечаленият.
На всяка сватба има по един.
Доктор Уиндълшам беше предложил брак
на тогавашната г-ца Риджуей.
Всички считаха работата за опечена.
После се появи расовият жребец и сега тя е г-жа Дойл.
На негово място бих дошъл само за да го застрелям.
Другите ни гости са кръстницата на Линет, ненавиждаща богатството й,
и нейната мед. сестра Бауърс, която копнее за него,
също като камериерката на Линет, бедната Луиз.
Следва братовчедът Андрю. Доста плъзгав тип.
Само Линет му има доверие.
С мама смятаме, че тук само ние сме нормални.
Единствено съученичката й Розали изглежда, че харесва Линет.
Племенница е на Саломе Отърборн и уреди идването й тук.
Мосю Поаро, да танцуваме. - Успех.
Изглеждаш добре, Саймън! - Хайде!
Ела.
Пак ни е проследила.
Съжалявам.
Трето действие, уви.
Май на сватбите има по двама опечалени.
Как е Линет?
Не, благодаря. Да, хубаво е.
Опитай.
Много е хубаво.
Виж онези кутии.
Той е тук. - Кой?
Поаро.
Да му се обадим.
Ако обичате.
Змията другар ли ви е?
Най-добрият.
Мосю Поаро.
Съжалявам за драмата снощи.
Дайте ни още един шанс.
Много сте мил с непознати.
Внимавай!
Благодаря ви.
Мадам. - Съжалявам!
Махам се.
Добре ли си?
Много съжалявам.
Всъщност искахме да помолим за помощ.
Заради Джаки дьо Белфор.
Преследва ни през целия меден месец.
Двамата с нея... бяхме сгодени.
Отправяла ли е конкретни заплахи?
Не казва нищо. Само се появява, седи и гледа втренчено.
Простете, но не.
Тук няма случай. Не е извършила престъпление.
Поведението й е непристойно и мелодраматично.
Така само се излага.
Докато бях с Джаки, наистина я харесвах.
Но когато срещнах Линет, Джаки вече не съществуваше за мен.
Откакто я зърнах, не мога да си представя да не съм до нея.
За мой късмет е взаимно.
Идеше ми да скоча до небето.
Вместо това развалихте годежа.
Трябва ли да остане с някоя, която не обича,
само за да щади чувствата й?
Това е любов.
Тук няма честна игра, нито правила.
Може още да не е извършила престъпление.
Но я познавам. Джаки ще го направи.
Тя винаги си е уреждала сметките.
Все пак си помислете.
Мадмоазел.
Познавам ли ви?
Дали бихте позволили да поговоря с вас за малко?
Разбира се.
Започва се.
Линет е платила на детектив да я отърве от мен.
Тя любезно помоли и аз учтиво отказах.
Ужас.
Свикнала е да получава всичко.
Баща й беше половин гангстер.
Познавате я отдавна?
Запознахме се в училищна пиеса.
"Антоний и Клеопатра".
Аз бях Клеопатра.
Но седмица преди представлението Линет получи ролята.
Аз станах прислужницата Хармиана.
Поставяте младоженците в неудобно положение.
Първо исках да съм край него.
После станах дръзка и ги оставих да ме видят.
Видях как усмивката й помръква
и челото й се набраздява.
Г-це дьо Белфор, трябва да спрете.
Озлоблението няма да поправи стореното.
Той е женен и влюбен в жена си.
Саймън обича мен.
Знам го.
Дори да го е забравил, заслепен от нея.
Такава яростна любов не изчезва.
Обичам го.
Обичам го лудо, отчаяно, всеки миг.
Не мога просто да спра.
Има причина сърцето да е органът на любовта.
Ако спре да си почине, умираме.
А аз няма да умра сама...
Бъдете сигурен в това.
Това е 22-ри калибър.
Същинска играчка.
Може би за да излекуваш разбито сърце,
е достатъчен само един куршум.
Проклета да е.
Какво да правим? Да опитаме с полиция?
Един смирен съвет, ако позволите.
Г-жа Дойл сигурно има прекрасен дом.
Вървете там.
Създайте си гнездо, започнете съвместния си живот.
Бихме могли, Саймън.
Може да се приберем и да се заключим.
Можем да сме щастливи.
Просто да стегнем багажа?
Ами меденият ни месец?
Приемете го като цената на любовта.
При това сте на сметка.
Лека нощ.
Благодаря.
Насам. Не се разтакавайте.
Какво кроиш? - По-бързо.
Ами забележителностите?
Знам, че ви поканих за още 10 дни да разгледаме Асуан до Филе,
но бях вдъхновен от обстоятелствата.
Също като Моисей недалеч оттук,
направихме неочакван завой към водата.
И как бих могъл да откажа... - Кое?
На Кралицата на Нил.
"Аз тая безсмъртни копнежи."
Браво!
Великолепна е!
Майко, защо си нямаме такава?
Линет, имаш твърде много пари и малко разум.
Но отличен вкус за лодки!
Видя ли?
Казах ти, че всичко ще се нареди.
Джаки вече не може да ни следва.
Да вървим.
Всички на борда!
Разрешете да се качим.
Прекрасно е!
Изглеждаш щастлива. Заслужаваш го.
"Карнак" е само наш до Абу Симбел.
Не се безпокойте за багажа си. Скъпата ни Луиз
ще прибере всичко и ще ни чака в Шелал.
С удоволствие.
Благодаря.
Имаме акордирано пиано,
готвач, отмъкнат от хотел "Шепърд" в Кайро,
и достатъчно шампанско да напълним Нил.
Шампанско!
Още няма десет и половина.
Значи изоставаме.
Горе има още една палуба?
Здравей, Египет.
Багажът от хотела отива на "Карнак".
Мосю Дойл.
Трябва ми мосю Дойл. Искам трите куфара там.
Ще ударя като Джо Димаджо.
Напълно безполезно. - Пет точки.
Чиста нула. - Пет точки.
Бауърс, скъпа. - Печеля със сериозна преднина.
Браво на теб!
Това е на границата.
Какво е онова там?
Прилича на гмурец. Колко е красив.
Преместихте шайбата ми. - Това е фаул.
Бук, това е фаул и го знаеш. Стреляй пак.
Ти мамиш. Мошеник.
Линет, на борда има измамници.
Бауърс и Ван Скайлър са мошенички като тези двамата.
Катрин, любов моя.
Мосю Поаро...
Дано ми простите, че ви отвлякох така.
Не исках да пропуснете веселбата.
За мен е чест.
И напълно ме устройва.
Макар трудно да понасям пътуването по вода.
Да ви кажа...
По-добре да не ви казвам.
Но подозирам, че сте ме включили не само заради забавлението.
Иска ми се да се бяхме прибрали.
Тук не съм спокойна.
И за себе си, и за Саймън, макар Джаки да я няма.
Но вие сте сред приятели.
Когато имаш пари,
никой не ти е истински приятел.
Припомням си стара завист и спречквания.
Налага се да пия сънотворни.
Не се чувствам в безопасност с никого от тях.
Надявах се вие да бдите над нас.
Благодаря ви.
Сега ли?
Сега.
Ето, съвсем нормална е.
Горещо ми е.
Нали си в Египет.
Имам малария.
Нямаш малария.
Знаеш, че имам температура. Термометърът е счупен.
Нищо ти няма.
Не, счупен е. - Не е.
Горещо ми е. - Това се очаква.
Знам.
Нетактично е да говоря по работа с булка на меден месец.
Лош адвокат. Ти обеща.
Само няколко бързи подписа.
Налага се. Бракът ми променя някои неща.
Другия път ни предупреди по-отрано.
Всичко е написано ясно.
Концесията на земя в Цейлон
и промените в новото завещание.
Отдаването под наем на лондонския имот.
Всичко е ясно.
Съжалявам, но си ме знаеш.
Във всеки договор има какво още да се коригира.
Татко ме е учил така.
Само че аз не работя така.
Никога не съм чел договор.
Сделка, която не става с ръкостискане, не е за мен.
Хайде, Лини, подпиши.
Подписвай и да си лягаме.
Ти първа ми каза,
че една жена може да води делата си дори по-добре и от мъж.
Не ми казвай, че едно мъжле е променило това.
Върви да се преоблечеш.
Обещавам да не се бавя.
Проявих нетактичност.
Няма да бързаме.
Ще оставим за утре.
Слез при нас, Поаро.
Толкова е весело!
Прекрасна, както винаги.
Благодаря.
Мадам, трогнат съм издъно.
Вашата музика приканва към танци,
но в нея има и нотка трагизъм.
Лесно е да се пише трагично.
Представям си някого, когото искам да накажа.
А после си го представям влюбен.
Проявяваш голям интерес към Саломе Отърборн.
Мислех, че Поаро е неподатлив на любовната треска.
Някога бях болен от нея.
Остави у мен съжаление за цял живот.
Има много отлични детективи.
Всъщност не. Има много сносни детективи.
Но за да бъдеш като мен,
е нужен неотклонен ум.
Малките сиви клетки да са обгрижени, поглезени,
снабдени с кислород от кръвта ми
и минути от часовника ми.
Не, оставям вихрушката на любовта на вас.
Какво ще кажеш за племенницата?
Коварна жена, нали?
Дали?
Хладен методичен ум от най-висш порядък.
Освен това и пее добре.
Не бях забелязал.
Тя май е съученичка на Линет?
Нима пазиш тайни от мен?
От мен? - Какво?
Розали Отърборн е изключително красива жена,
а Бук не обелва и дума за нея.
Това е такава помитаща любов!
Исках да ти кажа.
Откакто Линет ни запозна,
не съм и поглеждал друга жена,
освен като за бавачка на децата ни.
Тя е най-умната, поразителна
и жизнена жена, която познавам.
Не мога да се меря с нея, но тя ме обича.
Това е единственият й недостатък.
Моят приятел Бук е влюбен и иска да го огласи на целия свят.
Не и така, че мама да чуе.
Мадам Бук не одобрява ли избора ти?
Не се вълнува коя водя у дома,
стига да е само за една нощ.
На всичкото отгоре е американка.
Мама не одобрява никого, роден отвъд Мейфеър.
Бясна е на Линет, че ни събра.
Мнението й важно ли е?
Парите са важни.
Моите се отпускат ежемесечно от Юфимия Бук.
Опитах се да печеля пари,
за да не се нуждая от позволение, а само от благословията й,
но изобщо не ме бива.
Цял живот
съм се стремял само да бъда забавен.
Но за Розали
искам да бъда добър.
Хайде, екипажът е готов за отплаване.
Връщане в 5:00 ч.
Помнете, че в Абу Симбел ще имаме нови гости.
Лека нощ.
Почти стигнахме.
Дами и господа, приближаваме Абу Симбел.
Отиваме всички.
Без самоотлъчване. Луиз, ти също идваш.
Имам да гладя.
В Древен Египет сме.
Ти искаше меден месец тук,
докато беше сгодена.
Кафе? - Благодаря, Клер.
Какво е това?
Пясъчната буря е далече.
Не се безпокойте.
Не намирам карминеночервеното.
Не мога да рисувам тези хоризонти без червено.
Остави четката, майко. Това е Абу Симбел.
Рамзес Велики ни очаква.
Рамзес II,
женен за Нефертари, първата от осем съпруги и негова фаворитка.
По стените на погребалната й мастаба
той й посветил поема...
Може ли да видя? - Да.
"Любовта ми е неповторима.
Само с преминаването си тя открадна сърцето ми.
Тя е онази, за която свети слънцето."
Един влюбен мъж.
Избил е половин Нубия. Огромни безполезни камъни,
издигнати в услуга на егоизма на деспотичен, самовлюбен фараон.
Шапките им си ги бива.
Пленителна история.
Достатъчно ужасно е да си женен цял живот.
Но да останете заедно във вечността, е нечовешко.
Трябва ли да си така цинична, майко?
Хората изграждат кули на любовта от песни и камък,
сякаш като гукат за чифт тъмни очи, това ще им спести болката.
А тя най-малко ще се удвои.
Там ли е? Благодаря.
Давай.
Мислиш, че с онова красиво момиче ще бъдете изключение?
Не всяка любов е злочеста.
Не, щастливките умират при раждане.
Работата ми е да те предпазвам.
Нима мислиш, че не знам какво правиш?
Искаш благословията ми да се ожениш за онова момиче.
Е, няма да я получиш.
Розали!
Наред ли е всичко?
Да.
Няма да се крием повече.
Ще се справим и сами. - Да.
Нов пасажер се качва на борда.
Имам пясък в обувките.
Готово! Така как е?
Одобрявате ли?
Първият мъж, когото доведе,
беше заможен адвокат.
Порядъчен, тесногръд,
на път да стане сенатор от Мисури.
После имаше барон, притежаващ острови и обноски на крал.
Сега е безпаричният Бук,
който пие много и се смее твърде високо,
и то все на погрешните неща.
Той ми харесва най-много.
Имате ли съпруг, мадам?
Имала съм няколко съпрузи.
Всичките вироглави.
Вие женен ли сте, г-н Поаро?
Нямам това удоволствие.
А кое удоволствие имате?
Имам своите случаи.
Имам своите книги.
Имам и интерес към една къщичка, където се надявам
да се оттегля някой ден.
С градина.
Надявам се да усъвършенствам
нов сорт тиквички.
Те са прекрасни зеленчуци, но не им достига аромат.
Предпочитам по-ароматни зеленчуци.
Мадам.
Защо всъщност сте дошли чак тук, г-н Поаро?
Мадам.
Съзнаваш ли, че от Кайро насам само сме се държали за ръце?
Не бях на себе си.
Тогава коя ще бъдеш?
Клеопатра, разбира се.
Ела с мен.
Хайде.
Владетелката на две царства.
Какво би казала Клеопатра?
"О, Хармиана.
Къде мислиш, че е той сега?
Дали е прав...
или седи?
Дали върви
или е яхнал своя кон?
О, този щастлив кон,
понесъл тежестта на Антоний!
Сега той говори.
Или мълви..."
Боже мой.
"Къде се вие сега моят стар Нил?"
Пазете се! Бук!
Бързо, всички вътре!
Бук, влизай вътре!
Влез вътре!
Над скалата имаше работна платформа,
но не видях никого.
Дали е било умишлено?
Да се прибираме, скъпа.
Светът е малък.
Капитанът се кълне, че Джаки дошла, след като сме тръгнали.
Не може да е била тя.
Опитала е да ни убие. Да се маха веднага.
Имала е предварително купен билет да се качи тук.
Няма какво да се направи.
Все едно! Тя винаги прави така!
Кажи ми колко струва да се отърва от нея!
Посочи цена!
Ако трябва, ще купя целия параход.
Ще купя цялата проклета страна!
Мадам. - Благодаря.
Благодаря.
Луиз.
Да си виждала шала ми? По-рано бях с него.
Не, г-це Мари. Но ще го потърся.
Добре.
Не се ли храниш заедно с нас?
Г-ца Линет предпочита така.
Обичам това момиче Линет.
Но щом избухне революцията, тя ще е първа.
Превръзка на очите, последна цигара и до стената.
Бум!
Ама че детектив. Счетоводната ми книга?
Взели сте я.
Каква глупава грешка от моя страна. Простете.
Объркал съм я
с моя "Едуин Друд".
По почерка ви съдя,
че прецизността ви съперничи на Дикенс.
Мосю Поаро.
Исках да знаете, че вече не се налага да бдите над нас.
Джаки може да не се вразуми, но ние можем.
Връщаме се у дома.
Утре сутрин отпътуваме с кола за Хартум.
После магаре, железница и кораб до Уод Хол
и навеки в познатите легла.
По дяволите Джаки дьо Белфор.
Майчице.
По едно последно питие. Защо не?
Обикновено не пия алкохол.
Но в този случай...
Скъпа.
Мосю.
Да. - Да.
За завръщането у дома.
Благодаря ви.
Корабите не ви понасят.
Нито шампанското.
Знаете ли, че жените на фараоните били погребвани живи с тях?
Сигурно са пищяли.
Но сигурно някоя го е искала
и не е можела да понесе раздялата.
Съжалявате да ме видите.
И да не ви харесва, аз съм в мислите му.
Саймън се бои от мен.
Мадмоазел, все още имате избор.
Можете да съсипете живота му или да започнете нов.
Може да не сте си го представяли така,
но да е животът, който Бог ви е отредил.
Любовта е твърде важна, за да се повери на Бог.
Откакто срещнах Саймън, знам със сигурност едно.
Ще умра, ако се разделим.
Някога се чувствах като вас.
Обичах толкова много.
Мислех, че ще умра, ако я изгубя.
Изгубих я.
Заради друг мъж?
Заради минохвъргачка.
Идваше да ме посети в болницата.
Щяха да ме изпишат след месец,
но я помолих да дойде на Коледа, за да бъдем заедно.
Тя дойде, но влакът беше...
След Катрин...
станах...
това, което съм сега.
Щях да бъда земеделец.
Простете, но шампанското
освобождава спомените и устата.
Екипажът е готов за отплаване.
Минава полунощ.
Екипажът напусна кораба.
Искам още един коктейл.
Аз приключих за днес.
Не. - Време е за лягане, любими.
Да.
Ще взема сънотворно, не ме мисли.
Няма ли да я последваш?
Днес вече се любихме.
Два пъти. - Три.
Сладки сънища, кралице Линет.
Джаки, желая ти само доброто.
Наистина.
Не съжалявам за стореното,
но много съжалявам за начина, по който ти се отрази.
Да можеше да останем приятелки.
Само ти не се интересуваше от парите ми.
Лека нощ, Джакс.
Виждаш ни за последен път.
Не можете да изчезнете.
Хайде да си лягаме, Джаки.
Останете още малко. Тя се готви да направи сцена.
Боже, чувствам се толкова свободен
и така съжалявам, че не го направих по-рано.
Не можеш да се отървеш така лесно.
Ние бяхме свързани.
Сърца и тела. Отдадох ти се изцяло.
Няколко хубави месеца?
Толкова хубави ли бяха?
Кълна се, че само при вида ти всички хубави спомени се вкисват.
Все едно си припомняш банкет, на който си повръщал.
Не бъди така жесток.
Съчувствието ми се изчерпи.
Нима вярваше, че така ще си ме върнеш?
Глупачка си да вярваш, че бих те обикнал отново.
Ако изобщо съм те обичал.
Саймън, достатъчно.
Не го мислиш наистина.
Не го мислиш.
Кажи, че не го мислиш!
Саймън?
Саймън.
Съжалявам. - Не!
Розали, заведи я при Бауърс.
Веднага. - Саймън.
Саймън. - Не, не.
Ще доведа лекаря.
Розали!
Бауърс! Сестра Бауърс!
Саймън.
Бауърс?
Не, спокойно, всичко е наред. - Съжалявам!
Толкова съжалявам!
Д-р Уиндълшам!
Какво става?
Саймън е в салона. Изглежда зле.
Розали, стой там. Ще потърся Бауърс.
Добре. - Така.
Бауърс?
Бауърс! - Бук?
Какво става там? - Какво има?
Джаки. Вземете си нещата.
Какво е станало?
Насам. - Не знам.
Джаки.
Влезте тук.
Всичко наред ли е? - Да, върви!
Тя ме простреля!
Не мога да си движа крака.
Бук, помогни ми.
Помогни да го пренесем.
Заедно.
Вдигни го! - Добре.
Добре.
Ще ви дам нещо за болката.
Дали не искате да я влошите?
За да си отмъстите.
Костта е раздробена. Трябва ни болница.
Беше много глупаво така да предизвиквам Джакс.
Сега ти дойде акълът. Май си заслужи куршума.
Не я оставяйте сама.
Тя не...
Може да си навреди. - Няма.
Дадох й успокоително.
Ще остана с нея.
Добре.
Хайде, да го сложим в леглото.
Внимателно.
Почти стигнахме.
Така.
Леко, леко.
Добре. - Готово.
Това ще ви приспи.
Боже.
Боже...
Час на смъртта?
Преди шест часа. Най-много осем.
Между полунощ и два сутринта.
Няма следи от борба. Умряла е в съня си.
Поне това.
Пистолет, опрян в слепоочието. Има следи от обгаряния.
Боже...
Един куршум.
Малък калибър.
Вероятно 22-ри.
Същинска играчка. - Същинска играчка.
Чудесно. Надявах се да ме смените.
Някой болен ли е?
Някой е мъртъв.
Линет Дойл.
Линет ли?
Спрете. Но как така?
Боя се, че Жаклин дьо Белфор е изпълнила заканата си.
Невъзможно. Бях с нея цяла нощ.
Тя спа тук.
Непробудно.
Може ли да се е измъкнала за малко?
Да сте я оставяли или заспивали?
Нито за минутка. Не съм мигнала.
Дори да бях, боях се да не си навреди
и й дадох доза морфин, която би повалила и слон.
Изпускали ли сте я от поглед дори за миг?
Не. - Значи не може да е убила Линет.
Както и не може да е бутнала камъка.
Какво правихте, след като я доведохте?
Върнахме се да приберем пистолета.
Бях го ритнала под дивана, но не го открихме.
Исках да те събудя. - Аз го спрях.
Не сте искали помощта ми.
Стига, тя е приятелка на Линет.
Няма нищо. Той е хрътка, нека души.
Саймън беше с лекаря, а Джаки - със сестрата.
Реших, че е само свада,
а не случай за детектив.
Мистериозният случай с изчезналия пистолет.
Някой го намира,
докато сте водили г-н Дойл при лекаря и преди да се върнете.
После вероятно го е използвал, за да убие Линет Дойл
и да раздели влюбените завинаги.
Бук, кажи на капитана да претърси реката около кораба.
Саймън Дойл трябва да бъде уведомен.
Линет.
Не!
Господи. Била е Джаки!
Проклета да е! Ще я убия!
Жаклин дьо Белфор не е убиецът.
Тя ме простреля!
Има желязно алиби за цялата нощ
от мига, в който стреля по вас.
Не.
Господи.
Линет.
Помогнете ми.
Моля ви. Трябва да откриете кой е убил жена ми.
Подозирате ли някого от тях?
Всички я обичаха.
Но жена ви ми призна, че не се чувства спокойна с тях.
Имаше някои дребни неща.
Не бях във възторг, че бившият й любим е на кораба
и само страда по нея.
Тя спомена нещо за Саломе.
За инцидент отпреди години.
Не каза какъв.
Ами камериерката ви Луиз Бурже?
Имали сте несъгласия, нали?
Луиз беше забравила някои неща в хотела.
Дреболии. Лак за нокти.
Но тя е с Линет от години.
Дори отговаряше за огърлицата.
Провери. - До леглото е.
Благодаря, Бук.
Няма я.
Сутринта видяхте ли огърлицата?
Видях госпожица Линет.
Мъртва.
Изпуснах подноса и побягнах.
За какво говореше тя,
когато каза, че Египет е бил ваша идея?
За вашия меден месец.
Г-ца Бурже може би предпочита да сподели това насаме.
Моля, с г-н Дойл...
Не, предпочитам г-н Дойл да чуе,
за да не ме обвини в тайна.
В тайна ли? - Да.
Тя прекрати моя годеж.
Миналата година г-ца Линет даде празненство.
Един мъж ме заговори
и после ме потърси.
Когато ми предложи, дадох предизвестие.
Г-ца Линет беше подозрителна относно намеренията му.
Аз съм само слугиня.
Накара да го проучат.
Той имаше дългове.
Предложи да му ги изплати, ако ме остави,
за да подложи на проверка чувствата му.
Той ме изостави.
Тя каза, че било за мое добро.
Ако ми беше дала парите като зестра, щеше да ми даде нов живот.
Какво правихте снощи, след като я оставихте?
Отидох в каютата си на долната палуба.
Ходихте ли другаде?
Да сте видели или чули нещо?
Простете ми, сър.
Ако бях излязла да пуша,
можеше да видя убиеца да влиза или излиза.
Да или не? Какво е това?
Не, да. Пуших вътре.
Всички ме гледате. Чувствам се...
Моля ви. Знаете, че сме си споделяли.
Макар понякога да се държах детински.
Кажете им. Не бих навредила на г-ца Линет.
Да, разбира се. Спокойно.
Никой тук не те обвинява в нищо.
Знам, че винаги си се грижила за Линет
и аз също ще се погрижа за теб.
Това стига, нали? Да оставим бедното момиче на мира.
Дали някой би убил Линет заради огърлицата?
Виждал съм отровени и за по-малко.
Претърсвайте реката.
Внимателно, моля.
Я стига.
Това са малкото ми лични притежания.
Бъдете внимателни.
Всичките пари на света
и сега е във фризера при шунката.
Толкова почит към мъртвата можем да осигурим
при тези обстоятелства.
Докторе, преди да тръгнете.
Приели сте поканата, въпреки очевидните си чувства.
Нямахте ли нещо против да я виждате с друг?
Понякога не можеш да откажеш. Тя ме помоли.
Бих искал да ви попитам за паспорта ви.
Представяте се като д-р Уиндълшам, но не това е титлата ви.
Не. - Лорд Уиндълшам.
По произход, не по заслуги.
Делата ми като лорд Уиндълшам са плод на една традиция.
Делата ми като лекар са си мои.
А д-р Уиндълшам пътува много, нали?
В Индия, Африка.
Много хора нямат достъп до модерната медицина, която приемаме за даденост.
Повечето благородници се радват повече на титлите си.
Линет ме подкачаше заради това.
Каза да не очаквам меденият й месец да е в колиба от кал.
Винаги сте изпитвали обич към нея. А към съпруга й?
Не го познавам добре.
Но не бих го препоръчал.
Нормално. Г-н Дойл би насочил подозренията ни към вас.
Към мен ли?
Цяла нощ бях с него.
Но сте му били силно успокоително и той е спал.
Могли сте да го оставите, без да ви видят.
Той ли поиска опиат? - Той страдаше.
Разполагате и с по-леки болкоуспокоителни.
Отворили сте си възможност.
Не е вярно. - Тя е била жестока.
Парадирала е с любовта си и ви е повикала като куче.
Причинявали са ви болка,
която сте можели да спрете с куршум.
Лордовете си искат своето,
а вие все пак сте лорд. - Какво искате от мен?
Какво искате да кажа?
Че знам колко съм смешен?
Не съм глупак.
Знаех, че се примирява с мен.
Не ми пречеше.
Когато се омъжи за Саймън,
всъщност мислех да сложа край на своя живот.
Всички смятаха, че годежът ни е заради родовете,
заради вестниците и цялата аристократична театралност.
Жалкото беше, че...
аз я обичах.
Малката Лини и братовчедът Андрю.
Знаем се от деца.
Някой има ли зъб на семейството?
Твърде много хора.
Баща й забогатя, лишавайки богаташи от парите им.
Лини продължи практиката му.
Чухте ли суматохата снощи?
В единайсет вече хърках.
Договорите, които й донесохте, важни ли бяха?
Да. Бяха.
Лини вече я няма и сега трябва да се пренапишат.
Може ли да ги видя?
Простете, но са поверителни.
Настоявам.
Уважавайте покойницата. - Знам какво съдържат.
Силно се съмнявам.
Мисля, че разширяват правомощията ви над имотите й
въпреки брака й, нали?
Кой ви каза?
Аз съм Еркюл Поаро.
Имам очи и виждам сам.
Имам и мозък, който не мисли с добро за вас.
Мислите, че съм я убил?
Убихте ли я?
Не печеля и петак от смъртта й, г-н Поаро.
Прегледайте завещанието.
Кръстницата е наследник.
Останалото получава съпругът.
Моето име не фигурира никъде.
Може би сте искали не да наследите, а да прикриете.
Упражнявали сте контрол над огромното й богатство.
Не е проблем, стига да няма присвояване
и спекулации от предания братовчед Андрю
във време на пазарен спад.
Не можете да го докажете на кораб.
Опитахте се да получите подпис,
като подмамите малката Лини, но не успяхте.
Било е само въпрос на време
зорките й очи да разкрият кражбата ви,
освен ако не бъдат затворени навеки.
На моята позиция, г-н Поаро,
често транспортирам стоки, например картини за милиони.
Те се нуждаят от охрана.
Затова, ако исках да я убия,
щях да използвам това.
45-и калибър.
Да.
Свободен сте.
45-и калибър.
Защо да се връща за пистолета на Джаки?
Не би го направил.
Г-це Бауърс, ако мога да ви обезпокоя.
Иска да говори с мен? В момента редя ъгъл.
Спокойно. Може да знаете нещо важно.
Би бил шокиращ обрат.
Само тя, ако не възразявате.
Възразявам.
Искам ги на погребението си.
Когато бдяхте над мадмоазел дьо Белфор,
тя отправи ли заплахи срещу Линет Дойл?
Не, заплахите бяха срещу нея.
Искаше да скочи в реката и повече да не изплува.
Затова й дадох морфина.
Какъв късмет, че сте с нас.
Откога сте придружаваща сестра?
Вече почти десет години.
Все с г-жа Ван Скайлър, така че ми се струват като двайсет.
Късно започнах работа.
След като сте изгубили богатството си.
Богатство ли?
Придобитите вкусове изискват привикване.
А вие се цупите на трюфели и омари.
Роклята ви е "Шанел",
куфарите "Вюитон", обувките ви са "Перуджа".
Все на мода преди десет години, а сега износени и позакърпени.
От колко години казахте, че не сте вкусвали хайвер?
Мнозина изгубиха богатствата си в депресията.
Много от тях заради татко Риджуей и безскрупулните му практики.
Може би това обяснява реакцията ви за наема на лондонския имот на Линет.
Някога се казваше сградата "Бауърс".
Имахме над хиляда подчинени и им плащахме добре.
Не пестяхме парите си, докато ги имахме.
Тези хора ни бяха като семейство.
Някои повече не си намериха работа.
Да, хайверът ми липсва.
Но те ми липсват повече.
И ето, чувствате се така,
мадмоазел дьо Белфор спи мъртвешки сън,
обикаляте из кораба,
намирате пистолета и стреляте... - Не!
Ще ви приеме отделно.
...по спящата Линет. - Г-жа Ван Скайлър.
Не се месете! - Посетител.
Дори за миг не може да остане без своята г-ца Бауърс.
Заповядайте на чай.
Той ме обвини, че съм застреляла Линет.
Не, не.
Единствено предложих възможност.
Не одобрявам този разпит.
Кой сте вие да ни разпитвате?
Аз съм труженикът,
кадърният работник, героят на икономическите ви блянове.
Пет пари не давам. Нито за вас.
Работата ви е да откриете убиеца
на моята кръщелница.
Аз нямам свои деца.
Имах си само Линет.
Разбира се, наясно сте,
че сте ключов бенефициент в завещанието на Линет.
Сега обвинявате мен в убийство?
Не, той обвинява всички.
Проблем е, признавам.
Обвинявате ме, че бих убила своята кръщелница за пари?
Аз вече раздадох цяло състояние.
Парите не ме интересуват.
Този разговор приключи. Хайде, Бауърс.
Стюардите поддържат кораба в отличен ред. Забелязахте ли?
Един наистина първокласен екип.
Той не е на себе си.
Оправят леглата всеки ден,
завивките се опъват прецизно под 45 градуса като в болница.
За разлика например от деня на отплаването ни,
когато леглата бяха в по-свободен стил без подгънати краища.
Но когато видях мадмоазел дьо Белфор
да спи в стаята на г-ца Бауърс на третия ни ден тук,
леглото беше оправено, както през първия.
Все едно никой не беше спал там.
Бук...
Къде откри г-ца Бауърс, когато потърси помощта й?
В стаята на г-жа Ван Скайлър.
Питам се...
Ето една жена, в която гори огънят против класите и материализма.
И все пак тя държи прислужница?
Не.
Това не е прислужница,
нито медицинска сестра. Тя е нейна спътница.
Нека назовем и причината.
Любов.
Спокойно.
А аз знам едно.
Няма нищо.
Хората убиват заради любов.
Откриха нещо!
Какво?
Откриха нещо!
Мосю Поаро.
Браво, младежо. Върви да се измиеш.
Да, сър.
Това е шалът ти.
Но той изчезна. Търся го, откакто бяхме в храма.
Вярно, не го открихме никъде.
Във ваше отсъствие е преживял приключение.
Вашият шал с дупки от куршум...
Използван е да заглуши изстрел.
Също окървавена кърпичка
и деринджърът 22-ри калибър на Жаклин дьо Белфор.
Два изстреляни куршума.
Връщаме се незабавно в Асуан.
Това ми харесва.
Пълната сила на силовото му внимание.
Великият ум изцяло мой.
Флиртът, макар и приятен, няма да помогне.
Жена демонстрира интерес към вас
и вие решавате, че крие нещо.
Която и да е била тя, ви е скроила номер.
Тази маска скрива цялото ви лице, нали?
Познавали сте Линет Дойл още отпреди, нали?
Пресякохме пътища. - И не я харесвахте?
Държах се учтиво.
Мосю Дойл спомена за някакъв отдавнашен инцидент с жертвата.
Вероятна причина за враждебност.
Басейн в Кенебънкпорт.
Лятото на 1924 г., преди да се прочуя.
Имах концерт в хотела и реших с Роузи да поплуваме, преди да си тръгнем.
Едно момиче се оплака на татко си, че в басейна имало цветнокожи.
Отпратиха ни и когато не се подчиних, ни изхвърлиха оттам.
Не знаех дали тя си спомня, но аз помня.
Беше през 1925 г.
Тя също помни.
Мадмоазел.
Посрамила ви е публично.
Мосю Поаро,
ако стрелях по всички, които са ме мъмрили,
че не си зная мястото,
светът щеше да бъде осеян с мъртви бели дами.
Тогава Линет беше още дете.
Възпитавано от лош татко.
Но в пансиона тя стана моя приятелка.
Даде пример на другите момичета.
Честно казано,
лесно беше да обичаш или мразиш Линет.
Може да съм изпитвала и двете.
Много откровен отговор.
Благодаря за отделеното време, дами.
Един последен въпрос. Чисто любопитство от моя страна.
Вашата шапка с форма на тюрбан.
Все ви виждам с нещо подобно, но не излязоха ли от мода?
Не и когато я нося аз.
Бих ли могъл да ви помоля да я свалите?
Всичко е наред, Роузи.
Насочил се е към отговор, който вече знае.
22-ри калибър. Като пистолета, убил Линет Дойл.
Използвала съм го, ако ви интересува.
Два пъти в самозащита и един път от гняв.
Но този един път не беше снощи.
Вие кажете дали лъжа.
Г-н Поаро.
Мосю. - Моментът е неподходящ, мадам.
Уж вие сте детективът,
а аз открих това.
Стоеше ето там, в моята тоалетка.
Беше се жлътнала като жълтък.
Знаете, че не съм я взела.
Затова нашият убиец я е оставил под ваша опека.
Благодаря. - Освен ако...
Поаро. - Ако какво?
Освен ако не сте я взели, за да отклоните подозренията.
Уликите лесно се изхвърлят през борда.
Който го е сторил, е направил откриването зрелищно.
Защо майка ми да убива Линет?
Майка ти е била бясна на Линет, че ви е събрала.
Линет Дойл е запознала сина ви с особа, която не одобрявате.
Ако имах куршум, с който да коригирам лошия вкус на сина си,
нямаше да го хабя за г-жа Дойл.
Майко, така не помагаш.
Може би. Но съм виждал превъзходните ви пейзажи.
Вие сте търпелива жена, която с времето постига всичко желано.
Която така прилежно планира да бъда на борда на кораба,
и все пак подозренията ми да бъдат отклонени в друга посока.
Това е личен въпрос.
Това е приключен въпрос.
Достатъчно. - Наистина.
Готов съм да представя заключенията си
по другия ми по-секретен случай и да го закрия.
Секретен случай ли? Какво?
За какво говори той?
Майко?
Мосю. - Мадмоазел.
Дами, благодаря, че се отзовахте.
Бук.
Ще направя едно признание.
При срещата ни в Гиза ти казах, че си почивам от детективска работа,
докато всъщност работех по случай.
Какъв случай?
Ти.
По молба на майка ти мадам Бук, която ми телеграфира отчаяно.
Майка ми? Отчаяна?
Трябваше да следя Отърборн
и да определя пригодността на жената от шоубизнеса,
която те беше обсебила.
Как си могла?
Аз съм ти майка. Правила съм и по-ужасни неща.
За тази цел
трябваше да погълна много дози блусова музика,
която съвсем не очаквах да ми хареса толкова много
под изпълнението на мадам Отърборн. Беше необичайно, но приятно.
Затова си бил в Гиза.
И се срещнахме уж случайно.
Съжалявам.
Исках да видиш каква е наистина.
Кажете му, детективе.
Ще ти кажа, Бук.
След като наблюдавах Розали Отърборн
и прегледах счетоводните й книги...
Да, знам, простете ми, мадам.
Какво?
Мога да ти кажа, че тя често играе хазарт, но и често печели.
Пие малко, дава добри бакшиши, плаща на служителите си,
а също и данъците си навреме и до стотинка.
Тя е прилежна, праволинейна.
В бизнеса е същински виртуоз.
Но уви, на пианото е аматьор.
Що се отнася до осиновителката й, тя пие доста и често.
Пуши цигари с всевъзможен състав.
И ми се струва, че поне два от браковете й
не са приключени съвсем законно.
Но тя е завладяваща личност.
Все още не знам кой е убил Линет Дойл.
Но знам това...
Розали Отърборн е влюбена в сина ви и го превъзхожда в добродетелите.
Тя не е просто достойна партия. Тя е находка.
Не ти стигаше, че сме щастливи.
Нямах й доверие. И още е така, въпреки детектива.
Аз я обичам. Това би трябвало да значи нещо.
Че защо?
Коринтяните много се заблуждават.
Любовта не е търпелива, нито милостива.
Тя завижда и се гордее, без да й пука кой страда.
Тя разгневява, дразни, държи сметка за всяко зло
и, Боже мили, тя се проваля.
Както лицето старее, така и любовта повяхва.
Той иска разрешението ви, но не се нуждае от него.
Както и аз не се нуждая от одобрението ви.
Или от вашето.
Имах възможност да ви наблюдавам.
Интересува ли ви какво виждам?
Той е вманиачен, суетен, самодоволен...
Самотен е, но с основание.
Един презрян, отегчителен, бомбастичен,
егоцентричен особняк.
Как смеете?
Махнете се от пътя ми.
Ако позволите.
Г-це Отърборн, дължа ви обяснение.
Моля ви. Позволете ми да се извиня.
Познавате ли човек, който повтаря името си така често, както Еркюл...
Потвърдено е.
Това е Луиз Бурже.
Няма признаци на удавяне. Трупът е изхвърлен след това.
Може би се е заклещила в гребния винт.
Убита е на парахода.
През последния час.
Пари.
Окървавени са.
Луиз Бурже намекна, че...
може да е видяла убиеца да се измъква.
Ако е така, може да е предложила своето мълчание срещу пари.
Шантаж.
Само че убиецът е предпочел тя да замълчи завинаги.
Гърлото е прерязано чисто. Острието е...
късо.
И много остро. Като...
Като скалпел.
Ти!
Ти си ги убил!
Било е с неговия скалпел!
Той е убил Луиз!
Видяла го е да напуска каютата на Лини.
И оттогава лъжеш всички.
Линет не биваше да ти има доверие.
Казвах й, че фирмата ти изцежда от нея милиони.
Убиец!
Ще те убия!
Престанете!
Оставете ме!
Имайте малко уважение!
Колко още трябва да умрат, преди да сторите нещо?
Прерязано гърло, докато ме печахте на шиш.
Той се старае.
Да се постарае повече
или всички ще свършим в египетска килия.
Ако не назовете убиеца, аз ще го направя.
Не.
Той много обичаше Линет.
Ето ви го и мотива.
Замълчете всички и оставете Поаро да работи.
До сутринта ще сме стигнали пристанището.
Най-добре да останем в каютите си
и да се заключим.
Тя беше сгодена за кратко.
Трябва да му пиша,
да го уведомя, че тя е мъртва.
Развалиха годежа, но той би желал да знае.
Много мило.
Всичко това е ужасно.
Кой би сторил такова нещо?
Сигурно имате някаква теория, мосю Поаро.
Нали?
Трябва да проведа един последен разпит.
Пълен напред!
Тъй като позволих чувствата
да замъглят яснотата на мислите ми,
ще ви помоля да бъдете свидетел на разпита.
Откога познаваш Линет Дойл?
Заподозрян ли съм?
Откога познаваш Линет Дойл? - Знам ти номерата.
Толкова пъти съм гледал тази постановка.
От дълго време.
Не бяхме близки, само познати.
Родителите ми считаха нейните за свои равни.
Израснахме по едни и същи празненства, дори познавахме гаджетата си.
Не можеш да ме уличиш, не съм сторил нищо.
Питай каквото искаш.
Къде е мантото ти?
Защо не събуди Линет, когато раниха Саймън?
Поаро.
Недей. - Мъжът й беше прострелян.
Ти прояви съчувствие към бившия годеник на Луиз Бурже.
Искаш да го уведомиш за нея.
Но не прояви съчувствие към Линет.
Мислех, че тя спи.
Каза, че е взела сънотворно.
Глупости!
Така се радвах да те видя, Бук.
Но ти ме лъжеш.
Лъжеш ме в очите!
Сам се превърна в моя плячка.
Какво е станало? Той ли е убил Линет?
Двамата с Розали ли бяхте?
Не, тя е честна. Твърде горда да живее от кражба.
Сам си бил.
Не съм.
Върнал си се в салона, за да вземеш пистолета.
Отишъл си в каютата на Линет да й кажеш за Саймън.
Тя е спяла. Видял си огърлицата и си се изкушил.
Тя се е събудила и си я застрелял. - Не.
Луиз Бурже те е видяла да излизаш и е поискала пари.
Вместо това е получила острие. - Не съм...
Две убийства! За откраднато състояние, за да не искаш разрешението й,
а само благословия.
Не съм убил никого.
Не съм намирал пистолет. Не беше така.
Не, ти не си убил никого.
Убийството на Линет е планирано.
Нужни са били прецизност и откраднат шал.
Не си я убил, но си отишъл в каютата им
и си открил Линет мъртва.
Преди всички си знаел, че тя е убита.
Но вместо да повикаш помощ,
ти си взел огърлицата.
Щом ти казах за претърсването, си опитал да я върнеш.
Натъкнал си се на Луиз Бурже, докато иска пари от някого.
Видял си да прерязват гърлото й.
Видял си как я убиват.
Знаеш кой е убил Луиз?
Не си могъл да кажеш, без да признаеш кражбата.
Затова си я скрил при майка си, уверен, че няма да бъде обвинена.
А ти си запазил мълчание.
Но по мантото ти е имало кръв от Луиз Бурже.
Ако...
Ако призная и кажа...
Тогава те очаква затвор заради кражбата.
Ще изгубя Розали.
Тя те обича.
Не мога...
Не можеш да пуснеш убиец, за да предпазиш себе си.
Исках да ти кажа.
Мислех само...
колко ще бъдем щастливи.
Можехме да избягаме и да се оженим.
Без задължения. Щяхме да сме свободни.
Глупак!
Бях такъв глупак, знам.
С кого я видя?
Ти беше лош приятел, Поаро.
Защо ме научи да бъда добър?
Кой беше?
Не би могъл да разбереш
на какво са способни хората заради любов.
Хайде!
Не.
Приятелю Бук.
Бук?
Чух изстрели.
Чух изстрел.
Какво става?
Хванахте ли го?
Поаро, хванахте ли извършителя?
Какво има?
Пострада ли някой?
Не съм виждал по-щастлив човек от него,
когато беше с вас.
Каза ми колко се надява някой ден и вие да сте щастлив.
Как ще се уморите да бъдете хладнокръвен детектив.
И ще бъдете човек.
Не ви искам щастлив.
Искам да откриете извършителя.
Застрелян е с вашия пистолет.
Пистолетът е негов!
Бях вътре! - Неговият пистолет!
Бях тук. - Не ви вярвам.
Бяхте там, видяхте ме. Кажете й.
Вярно е. Той беше тук.
Не.
Пистолетът ми беше в куфара в каютата ми...
Защо оставяте пистолета си с убиец на борда?
Защото...
Сутринта щяхме да сме в пристанище.
Ако полицията видеше тъмнокож с пистолет,
щяха да ме застрелят без съд и присъда.
Вие се провалихте
във всичките си задължения.
На негов приятел.
Наистина се провалих.
Линет Дойл.
Луиз Бурже.
Бук.
Този път няма да го предам.
Убиецът е тук.
И тук ще остане.
Г-ца Отърборн е права. Обичам да говоря.
Пред публика.
Просто съм суетен.
Обичам да представя разгаданото престъпление и да чуя:
"Колко е умен Еркюл Поаро".
Но сега бих дал всичко
само за един разговор
с Бук.
Крачейки напред-назад, щях да кажа: "Около човек като Линет Дойл
има такива сблъсъци на омраза и ревност.
Като рояк неспирно бръмчащи мухи".
Той щеше да се засмее.
"Играй хитрите си игрички", би казал той.
"Задавай въпросите си, докато дойде правилният.
Кой би желал да я убие?
Кой би го сторил?"
После щях да питам и да видя. Бук ми го показа твърде късно.
Когато човек обича, би сторил всичко.
Любовта ни кара да действаме безразсъдно, прибързано.
Пада камък - прибързано.
Луиз е убита - импулсивно. Бук е застрелян.
Мислех, че убиецът на мадам Дойл е очевиден.
Братовчедът Андрю Качадуриан.
Той е бил в храма Абу Симбел.
Скитал се е самотен и отчаян.
Там е видял шанс да скрие греховете си под камък.
И го бутва.
Не знам какво си мислех.
Просто не мислех.
Видях ги долу.
Слава богу, че пропуснах.
Трябва да знаете, че...
Не съм я убил аз. Никога не бих го сторил.
Аз я обичах.
Не съм я убил!
Не, не е бил той.
Убийството на Линет Дойл не е импулсивно, а щателно планирано.
Детайлите, времето, куршумите, алибито.
Но планирано от кого?
Отново се обръщам към Бук.
Защо го нарисувахте със зелено манто?
На пирамидата беше с червено.
Червената ми боя изчезна.
Била е открадната
от убиеца на Линет Дойл.
От нейния съпруг Саймън Дойл.
Аз ли?
Това е абсурдно.
Как би могъл? Беше прострелян. - Това е сигурно.
Но не сме сигурни кога е бил прострелян.
И какво е правил, докато сме вярвали, че е така.
Помислете...
Мадам Дойл каза, че съпругът й се карал на Луиз заради лак,
забравен в хотела. Какво толкова?
Кървавочервеният лак за нокти на мадам Дойл
за него имал важно предназначение.
КАРМИНЕНОЧЕРВЕНО
Боята запълнила липсата му.
Той не е очаквал жена му да покани детектив.
Затова ме приспива. Една чаша шампанско
по негово настояване ме праща в леглото замаян.
Упоен за неговото изпълнение.
Г-це Отърборн, видели сте стрелба.
Видели сте Саймън да пада.
С кървавочервена кърпичка. Така сте го оставили.
Заета с Джаки и да търсите лекаря.
Това дава на убиеца време.
Нужните мигове. Той вдига пистолета.
Изтичва в каютата на жена си.
Саймън...
И я застрелва в слепоочието.
По раната на Линет имаше следи от обгаряне.
Шалът щеше да ги предотврати, но не е използван там.
Използван е тук да заглуши звука от друг изстрел.
Какво има, Бук? - Злополука.
Той се връща тук
да вземе шала, който е скрил.
Отново взема пистолета и прострелва крака си.
После допълва един патрон. Така, ако открием пистолета,
ще преброим не три, а само два изстрела.
После увива кърпичката, шала и пистолета
и ги хвърля във водите на Нил.
И зачаква пристигането на д-р Уиндълшам.
Тя ме простреля! Не мога да си движа крака.
Имате алиби и сте извън подозрение. Дори сте осигурили куп заподозрени.
Погрижили сте се гостите
да не са просто ваши близки, а хора, които имат зъб на жена ви.
Дори и музикантите.
Поднесено като замисъл на грижовен съпруг.
Вината се отклонява във всички посоки, освен към вас.
Вие сте луд.
Да се прострелям сам, а после някак да убия Луиз и Бук.
Той е прав.
Не би могъл да ги убие.
Не ги е убил той.
Второто и третото убийство са дело на съучастника му в първото,
който е престъпният гений зад целия сложен замисъл.
Жаклин дьо Белфор.
Неговата някогашна и настояща любовница.
Тя ги запознава, преследва ги, открива ги дори тук.
Стреля по Саймън с халосен патрон.
Целта е да създаде две железни алибита.
Скърбящият съпруг щял да наследи богатството
и след време да се ожени за своята любима.
Която винаги е обичал.
Щом попитах Луиз Бурже видяла ли е нещо, получих странен отговор.
"Ако бях излязла да пуша, можеше да видя убиеца."
Нито да, нито не, а завоалирана заплаха към убиеца на Линет,
който присъстваше в стаята.
Саймън Дойл.
Тогава той увери Луиз, че ще се погрижи за нея.
Така и стана.
При първа възможност Саймън изпраща съобщение на Жаклин
с предупреждение за новата опасност.
Казва й къде да намери оръжие.
И когато Бук...
Когато Бук се досети кой е убил Луиз, Саймън извика...
Хайде!
...и предупреди съучастничката си...
която застреля Бук в гърлото.
Преди той да изобличи Жаклин дьо Белфор.
Ти си убила моя син?
Ще се погрижа да умреш.
Роузи, моля те.
Кълна се.
Не може всички да му вярвате.
Той няма доказателства.
Така е, имам само изваден от водата пистолет с изтрити отпечатъци.
Но към него имаше подарък.
Носната кърпичка.
Топлите пролетни води на Нил отмиват кръвта до бледокафяво.
В същите тези води карминеночервеното избледнява...
до розово.
Какъв умник е този Еркюл Поаро.
Негова или ваша беше тази амбиция?
Той се нуждаеше от вещи.
Аз се нуждаех от него.
Парите не са ви вълнували. Но не сте му отказвали нищо.
Дори и план, когато не е могъл да измисли сам.
Саймън, какво да правим?
Да се махаме.
Ще ни арестуват и разделят. - Да бягаме оттук веднага.
Хайде.
Всичко е наред, Саймън. Дай ми го.
Чуй ме.
Ще успеем.
Трябва да тръгваме веднага и да бъдем силни.
Можем да бъдем силни.
Обичам те.
Съжалявам, че станахте толкова богата.
Лесно ще се поправи.
Може да задържим нещичко.
Хайде.
Сега ще ме арестуват ли?
Не.
Стига честно да уредите делата й
и да върнете дължимото.
В Лондон ли се връщате?
В Лондон вече няма нищо за мен.
Западна Африка. Може да свърша нещо добро там.
Ще ми се да не бях ви виждала в действие.
Може би...
ЛОНДОН ШЕСТ МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
До скоро, Сид. - Благодаря за днес.
Ще се видим след два дни.
Още една песен и да приключват репетицията.
Внимавайте.
Затворено е, приятел.
ПРЕВОД МИЛЕНА БОРИНОВА