Синхрон, корекции & превод -siamond1976-
Последна синхронизаця: Kucci®
ВИН ДИЗЕЛ
ДУЕЙН ДЖОНСЪН "Скалата"
ДЖЕЙСЪН СТЕЙТЪМ
МИШЕЛ РОДРИГЕС Хавана, Куба
ТАРИЙЗ ГИБСЪН
КРИС БРИДЖС "Лудакрис"
СКОТ ИСТУУД
НАТАЛИ ЕМАНУЕЛ
ЕЛЗА ПАТАКИ
КЪРТ РЪСЕЛ
ЧАРЛИЙЗ ТЕРОН
ТЕГО КАЛДЕРОН ДОН ОМАР
КРИСТОФЪР ХИВЮ ПАТРИК СТ.ЕСПРИТ
музика БРАЯН ТАЙЛЪР
оператор СТИВЪН УИНДОУ
по книгите на ГАРИ СКОТ ТОМПСЪН
сценарий КРИС МОРГАН
режисьор Ф.ГАРИ ГРЕЙ
Вземаме части от Форд Плимут и Кадилак.
Моят дядо го купил през 1957-ма.
Когато той умря, го взе баща ми. После брат ми и сега - аз.
Погледни, двигател от лодка. - Няма начин.
Каквото и да е, само за да е в движение!
Ето ти кубински дух.
Духът ви, поддържайте го. Никога не го губете.
Дом, Дом, братовчед ти... В беда е, идвай бързо!
Моля ви, не постъпвайте така, разберете проблема ми.
Знаеш, че живея в колата си. - Не е мой проблем.
Доминик Торето, слушал съм за теб. Добре дошъл на моя остров!
Защо вдигаш колата на братовчед ми?
На сутринта му я дадох... Но не може да плати... и си я вземам.
Просто ми трябват още няколко дни. - Нямахме такава сделка.
Направил си сделка, от която ще се откажеш.
Ти сключи сделката. Ти ще се откажеш от нея.
Да се откаже?
Ти си от онези типове...
които вземат нечия кола и я връщат обратно в щатите.
Трябва да покажете някакво уважение към хората си.
Затваряй си устата.
Създаде си проблеми.
Чу ли онова за колите?! - Ей, изплаши ме!
Искаш кола? Вземи я по правилния начин.
Как? - В състезание.
Аз вече я притежавам, брато.
Не тази кола.
Моята.
Дом, колата му е най-бързата на острова.
Знаеш ли, какво има под капака?
Няма значение, какво има под капака?
Единственото, което има значение, е кой стои зад волана.
Така ли мислиш? - Знам го.
Тогава се състезавай с неговата кола.
Тук не се състезаваме на четвърт миля.
Ние се състезаваме на кубинска миля.
Дадено!
Радвам се, че искаш да го направиш.
Но колата ми е най-бавната на острова.
Нещо друго?
Извади седалките, вратите, акумулатора...
Махни мотора, извади го.
Райски газ? - Не, Фед. Това е кубинско нитро.
Вие сте луди. - Какво правиш?
Защо го свързваш със западната клапа?
Използвам го през играта. В извънредни ситуации.
Знаеш, че е твърде много гориво за този двигател.
Ще стане бърза. - Ще стане бомба.
Трябва ми само за една миля.
Бъди бърз!
Пази се!
Но не завършвай последен. Състезатели, готови...
Давайте!
Спри!
Тази кола без друго е боклук.
Къде отиват? - Не знам, карай.
Направо.. - Оттук.
Адиос, Торето!
Да видим, дали това работи.
Невъзможно!
Пазете се!
Сделката си е сделка.
Вече притежаваш колата ми.
И печелиш моето уважение.
Задръж си колата, уважението ти ми е достатъчно.
Братовчеде, съжалявам за колата,
Беше твърде бавна за Торето така или иначе.
Твоята Импала! Сериозен ли си?
*БЪРЗИ И ЯРОСТНИ 8*
*Съдбата на яростта*
Ах, тази усмивка!
Обичам да се усмихваш. - Правиш ме щастлив.
Мисля, че това място те прави щастлив.
Както ти обещах.
Спомняш ли си онзи пич? Състезателят и баща му.
Онзи с лодката? - Да!
Да. - Разбира се.
Аз... наблюдавах ги...
и си те представях, какъв баща ще бъдеш.
Не, не, не. Не съм бременна.
Това ли искаш?
Не става въпрос, какво искам аз или пък ти.
Става въпрос, защо не сме задали въпроса все още.
Мога ли да Ви помогна?
Какво? - Нуждаете ли се от помощ?
Да, мисля, че имам нужда.
Звучи, сякаш няма гориво. - Дали?
Да погледнем тази намотка,
има ли някакъв ток в нея.
Какво Ви води в Куба?
Същото, което води всички останали в Куба.
Културата. Хората. Красотата. Вас какво Ви води в Куба?
Работата. - Трябва да е непредвиден петък?
Как върви меденият месец, Дом?
Релето за горивото липсва.
Знам.
Обичам да играя игри. Победих най-добрите.
Малко бързам, затова ако имате нещо за казване...
О, тази е по-различна игра, мога да те уверя.
Това... е нещо много по-голямо. Това е съдба.
Предпочитам собствената си съдба. - Не и този път.
Ето пътят, по който се прибираш в апартамента си всяка сутрин.
Какво му е различното, Дом? Сантяго е затворен?
Трябваше да минеш две пресечки, за да вземеш кубинското си кафе?
Какво беше? Чисто, без захар?
Да, свърших доста работа, за да те доведа дотук днес.
И сега, когато съм тук, какво искаш? - Искам да работиш за мен.
Да работя за теб? Можех да ти спестя труда.
Защото не работя за никого. - Няма как да избягаш от това, Дом.
Ще проведем този разговор така или иначе.
Виж, това е смешното на съдбата. Непостоянна е.
Понякога ти донася красота, а понякога и такива моменти.
Ще чуя, че искаш да работиш за мен.
Ще предадеш брат си,
загърбвайки принципите си, разбивайки семейството си.
Отборът ти... скоро ще се изправи срещу единственото,
с което не може да се справи.
Какво е то? - Теб.
О, и Дом, не бих споменал на никого.
Ще ни нападнат с всичко, което имат.
Така че ще действаме с максимална скорост.
Неутрализирайте стрелците и после преминете към целта.
Има две неща, които искам да имате предвид,
Номер едно, избрал съм ви в този отбор,
защото сте най-страшните воини на планетата.
И номер две, отивате там да свършите работата си. И да ги победите.
Всички... и имам предвид именно всички...
Ноктопластика в мола
по-късно днес.
Добре, покажете им какво можете.
Вече не искам да играя.
Добре, давайте, хайде, давайте, хайде!
Финални 2 минути. - Достатъчно, младша секция.
О, да, майките, които идват да гледат децата си.
Макар че има повече майки, отколкото деца,
По-скоро майки и...
Да, футболът е голяма работа. Да вървим момичета.
Виж, твоят обект беше забелязан с...
с атомна бомба да изчезва в Залива.
Оръжеен дилър от фронта за Освобождение го крие в Берлин.
По дяволите. - Това нещо може да затрие...
цялата електрическа мрежа на голям град.
Без светлини, без електричество, мигновена каменна ера.
Клой, Мая... не можеш да я пуснеш да тича просто така.
Давай, давай. - Ей, Хобс, 4-ти клас унищожение.
Нямаш представа, какво е заложено... - Не...
Знам точно, какво е заложено тук, ясно?
Ако розовите пеперуди победят моя Червен дракон,
означава, че губим шампионата.
Което означава, че ще имам 20 малки момиченца, които плачат...
А това не е хубаво нещо. Защото значи, че трябва
да прекарам дълго време в магазините за сладолед
и дълго време с концертите на Тей-Тей.
Тей-Тей? - Да? Тейлър Суифт.
Искате ли да отидем заедно?! Хайде, момичета.
Трябва да го направиш, заложени са много животи. Нека бъдем откровени.
Правителството не може да санкционира тази операция.
Ще си сам. Ако работата се оплеска, не просто ще изгориш,
а влизаш в затвора. И нищо не можем да направим, за да те измъкнем.
Да ти кажа нещо.
Единственото, което обичам повече от спасяването на животи...
е дъщеря ми.
Така че забрави за твоите правителствени глупости точно сега
и започни да показваш някакъв екипен дух
и уважение към Червените дракони.
Ще ги събера всичките 20 да ти изпеят нещо на Тей-Тей.
Давайте, Дракони! - Кажи го пак.
Хайде, Дракони! - Добро момче.
Хайде, дракони... Давайте...
Да, откриха се... Да!
Да!
Ето я и моята дъщеря! Да!
Да, ела тук.
Страхотно. - Хубава работа.
Трябва да отидеш на работа ли? - Да, трябва да отида на работа.
Сега се нуждаеш от екип, на когото може да се довериш.
О, вече имам такъв.
Здрасти, Дом. - Здрасти, Хобс.
Имаме работа в Берлин и ми трябват твоите услуги, братко.
Няма проблем. Ще събера екипа и ще се срещнем с теб в Берлин.
Добре.
Очакваше се само да им отвлечеш вниманието, Роман.
Така си и беше. - Колко взрив използва?
Не знам, Тез. - Всичкия ли?
Чакай, всичкия? - Роман, за Бога!
Браво. - Да, вече имаш фен клуб, а?
Все още са след нас.
Тези момчета го приемат лично.
Роман, ами ние им взривихме съоръжението и откраднахме бомбата.
Освен студените пръсти на лекаря, за друго по-лично не се сещам.
Фаза 2. - Фаза 2?
Значи просто ще я задържиш за себе си?
А какво стана с Фаза 1? Нещо за нея?
Да, помниш ли самолета? Всички караха колите си, освен ти.
Казах ти, че двигателят ми запече. - Запекъл?
Просто следвай указанията ми, ясно? Роман, каквото и да става, не мисли.
Тез, пускай! - Бомбата идва.
Раздели се сега!
По дяволите! - Внимавай!
Рокендрол. - Просто да знаеш,
пропусна няколко. - Това и чаках.
Мразя те, Тез!
Добре ли си? - Ще видим, когато приключим.
Страхотна работа! Да се разделим и ще се срещнем в убежището.
Дяволска работа, братко. Върнем ли се в базата, бирата е от мен.
Изгуби си ума ли, Торето?!
Торето, ако вземеш това нещо,
ще те преследва целият свят, включително и аз.
Не знам, защо го правиш, но по-добре се замисли, Торето.
Не е твърде късно да спреш.
Вече е.
Има ли някои... - Кажи.
Кажи, какво става?
Дом взе бомбата. - Глупости.
Къде си? - За мен е късно. Вие изчезвайте.
Видях му погледа. Виждал съм този поглед и преди.
Доминик Торето се е продал.
Прослушах разговорите му. Всички са към скрити номера.
Предплатени телефони ли? - Не, копеле.
Криптирани връзки. Чрез някакъв рутер...
за прикриване на следите, което означава, че Дом явно...
комуникира с някой, който е над нашето ниво.
Виж, аз не познавам Дом, колкото теб,
но нека просто погледнем фактите.
Дом е водил кодирани разговори с някакъв тайнствен човек.
Отстрани Хобс, открадна бомбата и изчезна.
Какво искаш да кажеш? - Трябва да обмислим факта,
дали Хобс е прав, че Дом се е продал.
Лети! - Преди да го съдиш,
спомни си, че дишаш, защото той спаси живота ти.
Просто така ще я оставиш!
Само се бъзикам. Рискувах малко.
Та какво ще направиш? Ще й пуснеш съобщение ли?
Изпратено...
Закъснявате, момчета. - Благодаря.
Ама че впечатляващ нов външен вид. - Малко ми е тясно на чатала.
От кой публичен дом идва тая? - Той е моят нов младши сътрудник.
Работи с мен по това. Всеотдайно. - Г-н Никой и аз
сме изпратени да те измъкнем от кашата.
Всичко, което трябва да направиш,
е да се съгласиш с условията и си свободен.
Говорим за задържане, какви условия?
Признай престъпленията си в Берлин.
Предателство, международен шпионаж.
Унищожаване на културно наследство.
Направиш ли го, приключваме случая. - И?
И влизаш в черния списък. Германия обича това.
Официално си престъпник.
Трябва да довършиш доставката си, ясно.
Неофициално.
Вече си отстранен. Ела да работиш за мен.
Аз не съм престъпник. - Хайде стига етикети!
Няма да призная. И да сключа задкулисна сделка.
Сам се натопих и сам ще се измъкна от това.
Много добре знаеш. - Същото им казах и аз.
Е, той е твой.
Желая ти успех, човече!
А дъщеря ти?
Ако не за своята страна, поне го направи за детето си.
Голяма грешка, момче!
Задръжте! Виж, виж, той работи по наръчника.
Искам да кажа, че даже не знае правилата.
Пусни го.
Люк?
Благодаря.
Радвам се да те видя, старче. - Аз също.
Правило № 1: опознай слушателя си.
Дадох ти шанс, а ти осра положението.
Сега ще ти покажа, как да се справиш.
Ти си мъртъв, ченге! - Мъртъв!
Да, да, да...
Люк Хобс зад решетките. Видяхте ли го?
Лошото ченге е тук.
Цветът ти ходи. - Да, но с малко кръв по него.
Успех с това, Херкулес.
Лоши обстоятелства, а? Ама че клише.
Както и да е. Добре дошъл в клуба.
Не го извъртай така, синко. Не съм в клуба. Нямаме нищо общо.
За разлика от теб, няма да остана още дълго.
Ще копаеш ли? 10 метра стомана и бетон.
Какво мислиш, псе?
Можеш ли да ги прокопаеш?
Чикиджия.
Мръдни... - Кажи го отново.
Ако го кажа отново, ще има два трупа.
Бих се радвал. - Добре дошъл, Дом.
Добра работа.
Вълнуваш ли се за довечера?
Дом ще участва?
Сега си с мен.
Колекцията ти от обувки ли? - Мда.
Чифт за всеки повод.
Тук има достатъчно оръжия за една малка армия.
О, това е само върхът на айсберга.
Знаеш ли, какво харесвам в теб, Дом. Че си изцяло извън закона.
То ест си човек, който живее по собствени правила.
Колко се изненадах обаче, когато в Куба чух за човек,
който почти те е убил с колата си,
а ти си му позволил да я задържи!
Теб какво те бърка?!
Разбира се,че можех да му взема колата.
Става въпрос за нещо по-голямо.
Този живот... го загърбих. - Не ти го решаваш.
Напротив. - Така ли?
Нека те попитам нещо, Дом, кое е най-доброто нещо в живота ти?
Семейството. - Не, не е.
Нека да бъдем честни?
Онези 10 секунди между началото и края, в които не мислиш за нищо.
Нито за семейство, нито за задължения, само ти.
И свободата.
Да ти кажа, цялата онази работа по света...
да се правиш на Робин Худ доскоро...
е пълна глупост. Това не си ти.
Бъди себе си.
Защо да изживееш само половин живот,
когато можеш да го изживееш целия по този начин?
Хей... дали тези мускули ще ти помогнат?
Такова шоу без бягство...
Ами има голяма възможност. - Трябва да го върнеш.
Както наритах задника ти в твоя офис.
Да.
Точно като вас, британци, пренаписвайки историята, а?
Само знам, че не аз бях изхвърлен от четвъртия етаж.
Скочих. Скочих от четвъртия етаж
да спася живота на партньора си. Защото, откъдето съм аз,
ние не решаваме битката, като хвърляме бомби.
Много смешно, защото откъдето съм аз,
не се нуждаем от жени, за да се спасим.
Наистина ли вярваш, че можеш да се сравняваш с мен?
И да ме биеш в равнопоставена старомодна битка?
Искаш да кажеш аз и ти... един срещу друг, без никой наоколо.
Ще ти бия задника като барабан на Чероки.
Един ден ще разберем.
По-добре се надявай този ден никога да не дойде.
Казах не, господин Никой.
Няма да напусна килията.
Ще изляза по моя начин.
Правилният начин.
Върни се в килията си. - Просто неизправност.
Върни се! - Просто неизправност.
Не го оставяйте да избяга.
Хобс!
Чаках дълго време за това.
Продължавай да чакаш!
Гумени куршуми, голяма грешка.
Отне повече от очакваното.
Два въпроса. - Да.
Дъщеря ми? - С твоята сестра.
Торето? - Интересен въпрос.
Моята нова база, заповядай.
Следващо ниво в кариерата.
Не искам да говоря с теб за това...
Хей, чуйте, пичове. Благодаря...
Уау, белезници! За какво?
Злоупотреба с власт. - Каза ми да ги арестувам.
Казах ти... Забрави. О, човече, голяма бъркотия.
Съжалявам за случилото се, пичове.
Така ли се отнасяте към старите си приятели?
Приятели? Ние дори не знаем кои, по дяволите, са тези момчета!
Няма значение кои сме, аз съм Никой, ясно?
Никой, а той кой е? - Той не е Нищо, по-низш от мен.
Очевидно се отправяме към никъде с Никой.
Стоя вече 4 часа, задника ме заболя.
Не знам за вас, но аз напускам.
Не бих ти го препоръчал. - Какво?
Е, благодарение на мисията ви в Берлин,
всички сте в Топ 10 на най-издирваните от Интерпол.
Топ 10? Много добре.
Е, ти не. - Какво имаш предвид?
Просто надскочи цифрата, номер 11 си.
Затова. - Надскочил съм?
Да. - Невъзможно.
Кой на кое място е?
Шест, осем, девет... десет.
Тя е десет? Как така, няма начин тя да е 10.
О, тя определено е 10.
Какво ще кажете да се съсредоточим върху някой,
който няма да открием в ничий списък?!
Все още очакваме потвърждение, но...
вярваме, че тя е кибер-терористът, известен като Сайфър.
Чакай, не, Сайфър е организация. Не е личност.
Не и според нашите източници. - Какво иска тая?
Не знаем. Сайфър е като дигитален Бог.
Те... тя може да манипулира системите по света в сянка.
Всичко възможно да бъде хакнато... - И тук е проблемът.
Няма как да я намерите. Не е свързана с никого.
Идентичността й се изчиства на секундата из целия свят.
Тя е като Торбалан. - Да, вярно е.
Един от най-"горещите" Торбалани, които някога съм виждал впрочем...
Ако я познавате, кажете й да ме вземе при нея.
Какво, номер 12? - Просто сцена, човече.
Само да кажа, че хората се страхуват от тези хакери.
Дори анонимно не се забърквайте с нея.
А какво общо, по дяволите, има всичко това с нас?
Може би нищо, Лети. Но... струва ми се,
е интересно по някаква причина.
Тя сега работи с този човек.
Той вече е доставил в ръцете й напълно функционираща бомба.
Детонирайки я, ще превърнат всеки град на света във военна зона.
А вие какво предлагате? Да намерим Дом ли?
Нека първо го открием и да разберем, защо ни предаде.
Значи искате... да проследим Дом?!
Знам, Роман, знам, че е трудна работа.
Невъзможна. - Ето защо...
ви давам подкрепление.
Не, денят ми беше толкова добър.
Г-н Никой, ще ми кажете ли, защо ме вкарвате в една стая
с този обигран престъпник, с такава кучка?
Имаш голяма уста за малката си глава, затворник 6753.
Не мисли, че сме забравили, какво си извършил.
Няма... да работим с този човек. - Нека сме наясно.
Няма да съм от екипа ви. Не ми пука за теб, екипа...
за малкото ви семейство. Аз съм тук заради Сайфър.
Ти си тук, за да кандидатстваш за работа, задник?
Не знаех, че тясната тениска пречи и на мозъка ти.
Трябва да облечеш по-голям размер. Сайфър ще потърси мен най-напред.
Искаше ми да й открадна Нощна сянка. Когато отказах, отиде при брат ми.
О, да. Брат ти Оуен, кой може да го забрави?
Бивш похитител и настоящ обитател
на мръсна малка килия в затвора.
Сайфър го вербува и остави да умре.
И ако получа възможност да я сваля, повярвайте ми, ще го направя.
Вдигай си задника оттук.
Момчета, най-бързо ще намерим Сайфър чрез Торето.
Освен Фром, има само двама души, които са успели да я проследят.
Макар и без успех. И познай...
Двамата стоят пред мен точно сега. Та харесва ли ви или не,
двамата ще работите заедно.
Разбрахте ли?
Ще го приема за "да".
Само аз ли виждам това?
О, дано да е за добро.
Да използваме "Божието око"? Поставяме живота си на прицел...
обикаляйки света, опитващи се да оправим някои неща.
Можем да намерим всеки, нали? Тогава да намерим Дом.
Роман, страхотна идея.
Чу ли това? Страхотна идея.
И не, не. Не съм луд. - Г-н Никой,
да го открием.
Имаме го. Той е в Лондон.
Чакай, второ попадение в Хонг Конг.
И друго в Сеул. - В Токио.
И почти във всеки друг голям град на планетата.
Значи "Божието око" е мястото, откъдето ще започнем.
Сайфър вече го е обработила. Укрила е местонахождението си...
Посочвайки случайни места по цялото земно кълбо.
Но беше добра идея, Роман.
Излиза, че моята програма е остаряла.
Тогава Рамзи... защо си тук? - Вижте, обикновените методи...
няма да ни донесат решения.
Защо гледаш мен, когато го казваш? - Чакай малко, стой, спри!
Обичайните методи могат само да ни отрежат.
За да проникнат "Божиите очи" зад всички тези фалшиви точки,
им трябва свободна мрежа. - Виж тези двамата.
Което означава, че ползват квантов синтезатор.
Който да обърнем... - И проследим до източника
и да намерим истинското местонахождение на Дом.
Тези са Богове! - Идеята беше моя.
Аз го казах, помниш ли? - Добре, да опитаме.
Работи.
Сега ще отвориш наръчника и ще организираш ответен удар...
Сигнализирайте задграничните ни... - Той все още е...
Да, като новородено.
Проследяваме местоположението му. Да се мобилизираме.
Да уточним едно нещо. Никой не те уважава, ясно?
Махни се от мен.
Така, не са в Китай...
Или в Русия. - В Европа също.
Но този не изчезна.
Интересно.
Кое?
Защото това е тук.
Това разбърква сетивата ви.
Не се притеснявайте, ще изчезне за час.
Вероятно.
Здравей, Декард. Радвам се да те видя отново.
Виж, Дом, тела, лежащи по земята.
Семейството ти вече те е прежалило.
Избра губещия отбор.
Предполагам, че брат ти ще е по-умен от теб.
Умно решение да включите "Божието око" към мрежата.
Неприятно, че ме накарахте да бия целия този път, за да го получа...
Хубав пистолет.
Дом!
Ще обърнеш гръб на семейството си?
Просто ей така?
Да тръгваме.
Добре ли си?
Това не беше той.
Не знам, с какво го държи,
но това не бе Дом.
Брайън знае, какво да направим. - Не.
Не можем да въвлечем Брайън и Миа в това.
Ние го приехме.
Знам.
Онова там бе заради нея
или заради теб и мен?
Или е било необходимо?
Необходимо?
Нищо не е необходимо. Всичко е избор.
Просто го направих, също както и ти.
Можеше да ме спреш, но избра да не го направиш.
Чудя се, какво мисли Лети за това!
Когато стъпиш върху шията на тигъра...
няма как да го пуснеш.
Май трябва да ти напомня, защо избра да си тук.
Дом?
Съжалявам!
Не трябваше да идваш.
Сега ще ме отведат.
Сега и тримата сме тук.
Искаш ли да го видиш?
Виж, татко.
Татко.
Когато разбрах, че съм бременна,
току-що бе научил, че Лети е жива.
Затова реших, когато Лети и ти се върнете от медения си месец,
да ви го кажа.
А после тя ни взе, още преди да прегърна детето.
Кръстих го Майкълс.
Презимето му.
Мисля, че баща му трябва да му даде рожденото име.
Съжалявам, Дом.
Няма за какво да съжаляваш.
Каквото и да става...
просто спаси сина ни.
Твоя син.
Доволен ли си?
Знам, знам, какво си мислиш.
Отпратих охраната,
така че в стаята има само двама.
Роудс има пистолет, затова ще нападнеш първо него, познавам те.
И тогава ще си помислиш -
Елена е ченге, може би двамата
ще се измъкнем оттук.
Толкова много за мислене.
Нека да ви улесня.
Прави с него, каквото желаеш.
Чувал ли си за Теорията за избора, Дом?
Има много случаи, но само два, които наистина те засягат:
Единственото поведение на човек, което
можем да контролираме, е собственото.
И второ: Единственото нещо, което наистина
можем да дадем на друг човек,
е информация, затова да ти дам малко.
Виждаш ли тези камери тук?
В момента, в който направиш нещо, високо платени мъже с оръжия,
ще влязат в тази стая.
Много точно инструктирани.
Но не да ме спасят.
А да убият сина ти.
С много куршуми.
Само един е достатъчен, за да загубиш всичко.
Та да те попитам, защото...
знам, че семейството е толкова важно за теб -
този ли е изборът, който искаш да направиш?
Аз съм готова, както и ти.
Ще дръпна спусъка и Бог знае, че го искам...
да убия всички в този самолет...
Но няма да мога да вляза там.
Защото ти манипулираш тази система.
Защото съм сам!
Нямам избор!
Не мисля така.
Искаш ли да видиш стария Дом?
Гледай.
По дяволите...
Всичко е изтрито. Завзеха "Божието око".
Единственият начин да го открием.
Загубихме всичко.
Е, принцесо? - Проследявам го в мрежата.
Но имам няколко свободни минути,
за да те изпратя отново в болницата.
Хей, правилата! Първо - за моето име.
Господин Никой.
Не ме наричай така. - О, определено е гадно.
Страхотно, направи ми услуга и кажи на Кралицата си,
че ще намерим Торето. И че ще намерим Торето заедно като екип.
Когато всичко свърши, можеш да ме замеряш с бисквитки.
Момент, момчета. Мисля, че Декър попадна на нещо.
Как Дом и Сайфър са влезли в страната без да узнаем?
Призрачни полети. - Непроследимите самолети
са Интернет конспирация.
Не са. Сателитите и радарните мрежи...
по цялото земно кълбо се местят.
Като океан. И имат канали, които се отварят и затварят.
И теоретично, ако познаваш подходящите
хора, които... познават модела...
Можеш да летиш под прикритие... без да бъдеш засечен.
Значи знаете, къде се намира Дом?
Да, в Ню Йорк.
Виждаш ли, Еле... Пичове... справяте се просто чудесно.
Което доказва правило номер две - никога не губи всичко.
Вдигайте хеликоптера. Момчета, отиваме в Голямата ябълка.
Ню Йорк
Защо шофираме толкова бързо?
Защото Дом кара "Божието око" и трябва да останем извън мрежата.
Така ли?
Леле, преди да си отворя устата...
нека те попитам, човече, какво правим тук?
Добър въпрос, Роман.
Нека ти покажа.
Добре дошли в новата ни база за операции!
Сериозно, какво е това място?
Тук... е Раят.
Гаражът на Агенцията. Наричаме го Магазина за играчки.
Тук са всички автомобили конфискувани
от нарковците по източното крайбрежие.
Така, г-н Никой каза... че имаме шанс да уловим Дом,
само ако побързаме.
А това би могло да помогне.
Танк - 750 конски сили.
6.6 литров V8 двигател Duramax.
С дистанционно управлявана картечница M153 отгоре.
Не сте го конфискували от дилърите на наркотици.
Не, но това... T96 армейско въоръжение.
С такова въоръжение войниците могат да стоят на миля от сраженията.
И да оцелеят. Но за щастие... има седалка за
шофьори като нас, които обичат да воюват...
Да седя там през цялото време, докато това
нещо "страда" и работата става дебела?!
Няма как да го докопате. Той не е за улицата.
Влюбих се.
Отново? Не, не... Това е кола за един милион долара.
Не трябва да привличате внимание.
Обратна психология, брато. Дом никога няма да я забележи.
Неоново оранжева, дори
Международната станция ще я забележи.
Избери нещо по-тривиално. - Не, не.
Това е нелепо, мой човек, можеш да я свалиш веднага.
Тя е дар. Истински дар.
Знам, какво искаш.
Харесвам брадата ти. Ти си Черколеда.
Черния Дядо Коледа?
Аз съм сериозен. Свали я тук.
Какво правиш? - Двигателят засича, ще го проверя.
Не, не е част от плана, Дом. - Разбира се...
Но искаш ли двигателят да престане да работи?
Имаш пет минути.
Искам още една камера.
Имам банкомат.
Това не ми харесва.
Искам да виждам Торето. - Няма повече камери.
Тогава намерете нещо... Отразяващо, огледало на автомобил, нещо...
Знаете коя съм? - Затова съм тук.
Знаете, на какво съм способна.
И затова съм тук.
Ще Ви слушам, докато си изпия чая.
А аз съм... жадна.
Не съм тук, за да Ви губя времето.
О, да. Да, вече ми отнехте всичко, което имам, господин Торето,
какво повече бихте могъл да искате?
Да Ви върна нещо обратно.
Говори с мен.
Нещо не е наред.
Първият път, когато видях сина си...
беше зад стъклена стена.
Когато посегна към мен, не можах да го докосна.
Най-голямата болка, която някога съм изпитвал.
Знам, че чувството Ви е познато.
И че можем да променим това...
Когато Ви предупредих, мисля,
бяхте на път да предложите нещо наистина опасно, г-н Торето.
Ето защо съм тук.
Само отблясъци, не ми харесва това. Нещо не е наред.
Роудс, близо ли си? - Да.
Добро момиче. - Камионът за доставки се маха.
Капитан Декърд Шоу
се отличава със храброст,
рискува живота си даже извън задълженията по служба.
Смелите му действия спасиха живота на заложниците и съотборниците му.
Препоръка: Виктория Крос.
Най-голямата чест, която британското правителство някога е дало.
За предател.
Някои от тези похвали просто не се връзват.
И това ми го казва човек,
който е допуснал да му откраднат истинска бомба.
Звучи близко май?
Ще помогнеш ли?
На три. - Едно, две, три...
Можеше да напишеш друго писмо,
но сигурно щяхме да причиним сериозни щети.
Да, щяхме. - Да.
Жалко, че те набия, вожде, когато всичко свърши.
Няма проблем. С цялото си уважение, капитане,
когато всичко свърши, ще намерим място
и ще избия всичките ти зъби.
Ще сложиш четката си за зъби в музея.
Включи "Божието око".
"Божието око" е активно. - Благодаря.
Да намерим някой руснак.
Този шпионин е малкият лъжец...
Министър на отбраната.
Пристигаме в Москва в девет.
Ето най-новия доклад за отбраната: Всички елементи от срещата вчера.
Качете тези координати в навигацията на Дом.
Качвам ги.
Той е в третата кола.
Лимузина за охраната.
Къде е моят екип?
Къде е неговият екип? - Все още няма следи от тях.
Извън мрежата са. Вероятно дебнат отнякъде.
Приближавам го.
Готови ли сте? - Само едно мога да ти кажа, Дом.
Никой не е готов за това.
Искам всички чипове в радиус от две мили около тази кола.
Има над хиляда. - Хакни всички.
Ню Йорк
Време е за зомбита.
Бих сложила колана, ако бях на твое място.
Автоматично управление активирано
Предотвратяване на сблъсък деактивирано
Съжалявам.
Определете целта.
И те идват.
Какво става?
Леле.
Карай по-бързо!
Полицейският ескорт е аут..
Изолирайте водача и следвайте колите.
Карайте! Карайте!
Още двама са аут.
Има много коли пред нас. Стреляйте по тях.
О, Боже!
Имаме коли с повреден софтуер... Изключете ги! Изпратете частите!
Или някой проклет бойскаут...
Просто ни изпратете помощ! - Ето ви Дом.
По-бързо, по-бързо!
Колоната зави по Седма.
Перфектно, нека "вали".
Целта е неподвижна.
Твой ред е.
Кой, по дяволите, е това? - Какво прави?
Какво, по дяволите, чакаш? Застреляй го!
Хайде, хайде!
Не успях. - По дяволите.
Не се притеснявайте, сър. Тази кола е непробиваема.
Тук сте в безопасност.
Дай ми куфара. - Дай му куфара.
Това са ядрени кодове за стартиране. Не можем да му ги дадем.
Какво прави пък сега?
Проби дупка в резервоара ни.
Добра работа, Дом.
Ще се срещнем в пикапа.
Мисля, че знам, къде се намира екипът ми.
Къде? - Точно пред мен.
Това е между вас. Изчезвай оттам, Дом.
Момчета, знам, защо Дом е тук.
Полицейските скенери твърдят, че е откраднал ядреното куфарче.
Всичко свърши, Торето. Излез... излез веднага.
Искаш да си поиграем ли?
Тогава да играем.
Не го прави, Дом.
Той е "стъпил на крака".
Какво правиш? - Това е капан!
Сега знам, какво е усещането да те преследва всяко ченге.
Ще се приближа малко. - И сигурно ще хванеш Дом?
Малкият г-н Никой си е загубил малкия ум.
След него съм. - Внимателно, работете заедно.
Не, не. - Спри, спри, спри!
По дяволите.
Ще мина на пряко.
Пътя! Гледай пътя.
Г-н Секси идва!
Не и този път, Дом.
Наблюдавай спирачките! Той няма да спре.
Издърпайте го. Дръжте здраво.
Трябва да е с около 2000 коня тоя боклук.
Опитайте с 3000...
Да опитаме пет.
Махни се оттам. - Работя върху това.
Не се опитвай, а го направи...
Не, не, не, не... Това е моето Бентли.
Не!
Вземи куфара и бягай!
Движение!
Помислихте, че... ще бъде улична битка.
Очакваше се, Торето.
Не!
Лети, спри!
Какво ще направиш?
Не знам, защо го правиш, но знам едно нещо -
че ме обичаш.
И няма да ме застреляш.
Трябваше да му дадеш куфара, за да не те преследвам аз.
Добре.
Мога да го взема и от мъртво момиче.
Искаш да умреш за него ли?
По-добре да вървим.
Нещо? - Няма ги.
Правителството също потвърди, че е ядрено куфарче.
Вече имат бомба и ядрените кодове.
Не знам какво, но те изграждат нещо.
Декард?
Не оцеля.
Разочарована съм от теб, Дом.
Щеше да пуснеш Лети просто да си тръгне с куфара.
Нали имате кодовете! - Роудс ги взе.
Ти избра да я пуснеш.
И сега аз трябва да направя своя избор.
Те са очарователни малки нещица, нали?
Надявам се, че не го наранявам.
Виж, Сайфър, направих точно онова, което ме помоли.
Не прави това. - Това е твое дело.
Мое ли?
Моля те, не го наранявай. Умолявам те.
Не искам да ме молиш.
Искам да се научиш. - Какво да се науча?
Разбирам, защо направихте това, което направи. Наистина.
Но беше грешен избор.
А ето и последствията, Дом.
Не! Не! Не...
О, не, не, не, чакай, чакай!!!
Не го прави!
Не!
Можете ли да извадите кадъра на онзи от уличката?
От камерите. - Веднага.
Знаех си. Познавам го. Конър Роудс.
Срещнахме се, когато работех с брата на Шоу.
Искаше да вземем устройството "Нощна сянка".
Конър Роудс.
Свързан е с хора, които бих желала да са мъртви.
Моше Жаканде.
Войнолюбец, който се опитва да докопа Божието око.
Което означава, че е вторият, с когото Дом върти бизнес.
Всичко, което чувстваш в момента,
е ярост, чувство за загуба. Но не е реално.
Това е инстинктът на оцеляването, свързан дълбоко с нашите мозъци.
За да се гарантира продължаването на поколението.
Когато дедите ни са ходели до водоемите...
докато не гледали, децата им били изяждани от крокодилите.
Мозъкът създава болезнена, но и структурна памет.
За да не се случи никога повече.
Тази идея за семейството, която е толкова вкоренена в теб,
управлява твоя свят...
Макар да е биологична заблуда.
Не е нужно да я възприемаш.
Аз също.
Наистина ли си мислеше, че можеш да унищожиш два от моите екипи?
Без никакви последствия?
Дори нямаше да те погледна... ако не беше го направил.
Даже не знаеше, че имаш дете. Можеш да ми благодариш за това.
И започни да вършиш работата, за която те помолих.
Да ти помогна да започнете война? - Това ли мислиш, че искам?
Толкова ограничено.
Не взех този куфар, за да започна война...
Както и не взех сина ти, за да създам семейство.
Получавайки сина си, ти ми даде кодовете...
кодовете ще ме отведат при бомбите,
а бомбите ще ми донесат онова, което искам...
Днес, утре... И всеки ден по-късно.
Какво търсиш?
Отговорност.
Всяка втора изстреляна бомба...
ще напомня на суперсилите в този свят, че...
когато те прескачат границите,
ще бъда там и ще ги държа отговорни...
Защото истината е, Дом...
за света там отвън...
че аз съм крокодила във водоема.
Имаш една последна задача.
Сайфър...
ако бях на твое място, щях да целуна сина си.
Защото, независимо дали го осъзнаваш или не, всичко тук...
самолета, сигурността и ти...
сте още живи заради него.
Проблемът с проследяването на Сайфър е,
че няма какво да проследим.
Имаме само частична информация. - И получаваме моментни данни,
преди да ги изчистят от мрежата.
Как триете нечии банкови сметки? - Ами зависи...
Географската дължина.
Предвид факта, че Дом нападна руския кортеж,
може да се каже, че е в Русия. Давай напред, вдигни картата.
Страхотно, нека да обсъдим възможностите.
Ялта, Полтава.
Изглежда, сякаш всички заедно са пуснали писмата си.
Кониърт. - Владовин е.
Какво правиш тук?
Ами от време на време трябва да ви проверявам,
за да гледам, как се справяте. Между другото, не толкова добре.
Но във Владовин няма нищо. Само много лед...
Точно затова... мога да се закълна, че има тайна руска военноморска база
с остаряла подводница от Студената война.
Ами, технически, вече не е руска.
Базата беше завзета на военни сепаратисти
преди около месец. И руснаците не са си я върнали обратно.
Така че има малка вероятност.
Русия прави подводници, ядрени оръжия,
Звучи, като че ли всичко под краката ни ще бъде взривено.
Звучи, сякаш все още си номер 11 в списъка.
Изглежда, все едно си се променил, откакто изглеждаш фънки.
Оформена брада и прочее... - Момчета... момчета. Хей.
Трябва да го разгласим. - Добра идея, шампионе.
Само че за нещастие руският министър на отбраната
претърпя малък инцидент на територията на САЩ
и двете правителства не говорят помежду си.
Когато отново го направят... ще бъде твърде късно.
И така, други предложения?
Аз имам едно.
Какво ще кажете ние да ги спрем?
Говориш за руска военна база. - Сепаратисти.
Както и да е, но е самоубийство. - Ще спрем нова световната война.
Ще станеш изменник ли? Ще си затвориш пак очите?
Ще се молиш Апокалипсиса да не засегне майка ти?
Или ще се стегнеш,
ще бъдеш мъж и ще спасиш целия проклет свят?!
Е, благодаря на Бога, че го прочетоха.
Кое? - Правило номер три.
Какво е то? - Без правила.
Казах ли ти, Люк? На третия път ще стане.
Транспортът тук е на час. Хващайте каквото можете.
Всички залози отпадат. - Залозите отпадат?
Залозите отпадат? - До скоро...
Владовин, Русия
Виждан ядрена подводница.
Лети, не искам да ти го казвам, но играта се промени.
Преди се опитвахме да хванем Дом, ала след всичко онова...
Искам да знаеш, че ако се наложи... ще го сваля.
Тогава трябва да свалиш и двама ни.
Това е незаконно, човече. И никак не е смешно.
Аз водя друг начин на живот.
Жените ме познават. Знаят, къде се намирам.
Опитвам се да споделя, дори не мога да се осъзная.
Засипваш ме с информация.
Просто споделям. - Е, едно нещо е сигурно.
Дом или работи за тях, или е оставил следа,
защото никой луд няма да атакува това изоставено място.
Не бих била толкова сигурна.
Говорейки за Дом...
Добре, Дом, на една крачка си от фамилната сбирка.
400 метра до базата.
Подготви устройството. Да обезвредим защитите им.
Възможна заплаха.
Вдигнете бариерата бързо!
Нямаме захранване, на позициите си веднага!
Бариерите паднаха. Нека партито започне сега.
Устройството се зарежда. - Колко му трябва?
60 секунди.
Добре, Дом, ще изстреляш още един импулс.
Подводницата е здраво изолирана.
Трябва да си точно под нея... - Иначе няма да проработи.
Хайде.
На прицел ни е. Той е под подводницата.
Губя контрол, помощ, помощ!
Да, с един камък два заека.
Имаме контрол над подводницата. - Дом, ние сме върха.
Насочи се към Рандеву. Добре, Мати...
да вземем това бебче на рул.
По дяволите! Мисля, че Сайфър
рестартира командната система на подводницата.
За какво, по дяволите, говориш? - Най-просто казано...
тя просто я хакна.
Не можем да я оставим да избяга. Там е контролната зала.
Ако ме заведеш до нея, мога да блокирам Сайфър.
Пазете я от наводняване.
Не, трябва да те заведа до подводницата.
Открих оръжейната и чипа, изстрелващ тези ядрени глави.
Прекалено е откачено. - Само е малко опасно.
И двете.
Чук-чук!
Пет превозни средства проникнаха в базата.
Тези не се отказват...
Хайде, давайте, отбор! По-бързо, по-бързо.
Лети, хайде!
Промяна на плановете, Дом.
Изпращам ти координатите и незабавно се отправи към тях.
Готов съм. Искам си сина. - Казах ти, когато приключим.
Екипът ти е в играта, сега напусни пътя
и следвай инструкциите ми.
Върви!
Движение, движение! Махайте се оттук, бързо!
Добре, харесва ли ти това?
Дистанционната връзка е изключена. - Ще се погрижа за това.
Здравей, Рамзи.
Тя възстанови контрола.
Много е добра.
Влизат в оръжейната.
Колко сладко.
Дай, дърпай, дърпай! Роман, пази чипа, хайде.
О, тази е болна. Ще трябва да се справя по-добре.
О, май започвате да ме игнорирате?!
Рамзи, колко време ще се мотаеш?
Ти си умна, но не достатъчно умна.
Тя ме изхвърли.
Тей, не мога да я спра. Трябва да издърпате този чип.
Не мога. Това нещо влезе в режим на атака.
Вратата няма да се отвори, докато не издърпате чипа.
Тей, нямаме никаква представа, какво, по дяволите, търсим.
Открих го.
Какво, по дяволите, направихте?
Не бях аз, не бях аз, ясно?
Трябва да пише "Натисни".
Хей, имам нещо. - Какво?
Пише "ха-ха... слак-слак-бак...
смок-диър-жак-на-жак".
Разбираш ли го това?
О, как боли!
Към шоуто.
Включване на бомбите...
Бомбите са активирани, опитва се да ги изстреля.
Роджър, напускаме. - Забравете за чипа!
Роман, какво виждаш? Хайде, говори!
Нищо не виждам. Едва се държа.
Започва обратно броене.
Какво, по дяволите, става, човече?
На път сме да изстреляме ядрена ракета, ето какво се случва.
Издърпайте проклетия чип.
Обратно броене. Обратно броене. - Потърсете обратното броене!
Какво броене? - Ракетата трябва да се активира.
Таймерът за отброяване не би бил на руски език.
Обратно броене. - Покажете им, какво можем.
Не, не, не. Натисни това.
Открих го.
Нещо не е наред. Не се изстреля.
Изкарай подводницата оттам.
Веднага!
Роман.
Добре ли сте?
Това едва ли е за добро. Да тръгваме.
А ракетите?
Имаме чипа, няма да ги задейства.
Чудесна работа. Да тръгваме.
Пичове, имаме компания. Голяма компания.
Така, екип, планът е следният: има един шлюз в залива;
като пристигнем, го затваряме,
и подводницата няма да излезе в открити води.
И изчезва завинаги.
Имам локацията. На 16км югозападно.
16 километра? Сякаш имаш предвид 16 секунди.
Роман, да не забрави за снега? - Как да не обичаш тоя глупак?!
До всички, задръжте ги там по-дълго.
Искам тази подводница под водата, където никой няма да я намери.
Намери ми най-бързия маршрут до този залив.
Прието.
Защо стрелят по мен? - Оранжевото ги дразни може би.
Млъкни, Тез.
Дом, превключи скоростите!
Давай!
Послушно момче.
Отправят се към шлюза. Ще затворят подводницата в залива.
Трябваше отдавна да се погрижа за това.
Роудс, унищожи екипа му.
Слушам.
Роман, ела пред мен.
О, искаш да играем грубо?
Сега е мой ред.
Да, бейби!
Момчета, снегоходи отдясно.
Искат да ни обградят.
Всички долу.
По дяволите!
Тей! - Роман, дръж здраво. На път съм.
Не ми се плува. Не!
Държа те, Тез.
Не, не, не, не, не, не!
По дяволите.
Роман, хвани вратата. - Тез!
Хвани вратата, Роман. - Изчезна, по дяволите.
Роман, дръж се.
Тей!
Не, човече, махни ги тия.
Не!
Добре, стига глупости!
Номер 11 съм все пак.
Не се отпускайте. Имаме да спираме подводница.
Какво? - Налягането в товарното помещение.
Спусни се на 10,000 фута.
Знам, какво означават тези хора за теб.
Затова ще ти позволя ти да избереш първата цел.
Не бих стрелял от една миля.
Бих се изправил лице в лице с тях, докато умират.
Добре, истински ритник в задника.
Мистър Пиърс, насладих се на пътуването.
Ако нямаш никакви идеи, по-добре не петни историята.
Без майтап.
Да започваме. Преди да се самоубие.
Изключете наблюдението веднага.
Изненада.
Пиърс трябваше да е мъртъв.
Ти ще караш. Казах го още от самото начало.
Няма начин, аз не шофирам.
Имаме пробив в товарното отделение. Погрижи се за него.
Боже, мамо, трябва да тренираш, за да тушираш нервите.
О, млъкни, не бъди такова бебе.
Поеми пилота, в него е втория ключ.
Изчакай сигнала ми. - Много поздрави на Сайфър.
Даде ми това предумишлено. Не, не, не, не пипай!
С него ще проследите Сайфър, но не ти сам, а вие двамата.
Добре, ще го направим. - Имам предвид брат ти.
Не. - Да.
Знаеш ли, къде е? Профилът му е фалшив, макар да виждам всичко...
Нарича се "Божиите очи". - Да, добре. Както и да е.
Няма начин да използвам Оуен, ясно?
Той е загубена кауза. - Той ти е брат, Дек.
Мой син. Нашето семейство.
И семейството ни, което умря...
в кървавите истории.
За което лъжеш, мисля, и не ти вярвам.
Ти ме разстрои, наистина разстрои майка си.
Как може да се наричаш брат?
О, хайде, мамо. Добре.
Пак се вързах!
Оуен. - На позиция.
Давай.
Влизам.
Входящо обаждане
"Взех пакета. Отворен е."
Накара ме да пропусна, синко? Какво си мислиш, че правиш?
Гледам смъртта ти в очите.
Това беше за Лети.
Роудс. - Той вече не е с нас.
Роудс взе неправилна цел.
Поздравления, Дом.
Току-що уби сина си. - Грешиш.
Току-що го спасих.
Чаках да вдигнеш крака си от врата на тигъра.
Заповядай, ще стане шумно.
За спокойствието ти.
Как е?
Да тръгваме.
Спрете го, не го оставяйте да се измъкне от самолета.
Този камион има достатъчно муниции да ни изведе оттук.
Не ставайте цел. Всички се подредете в редица -
ние ще поемем удара. - Какво?
Точно сега се нуждаем от нова кола.
Роман, идва най-лошата част. - Коя?
Задръжте ги там, момчета! Пред шлюза сме.
Лесно е да се каже, когато задника ти не е в пламъци.
Изтрай, малък приятелю. Ще бъде малко страшно,
но и много забавно.
Музиката добра ли?
Заклещиха ни. - Съжалявам, но фокусите свършиха...
Какво ще правим сега? - Започваме да се молим.
О, да!
Това е Дом!
Сега на наша страна ли е? - На кой му пука?
Щом ни спаси задника.
Радвам се да карам отново до теб, човече.
Торето е заедно с тях. - Дайте ми нещо!
Торпедата са готови. - Тогава ги пуснете!
Поеми волана. - Не поемам нищо.
Поеми волана! - Какво правиш?
Ама че лудост!
Завий или ще умрем! - Какво?
Завърти дяволското колело наляво, моля те!
Бум, бейби!
Много добре!
Благодаря също.
Дай ми усмивка. Ето я!
Ще застреляш бебе?! Трябва да...
Не искаш да видиш това.
Ти ли беше или той?
Той. Добре.
Торпедото пропусна, ще пристигнат там преди подводницата.
Да вървят по дяволите.
Пригответе се за удар.
О, Боже! - Трябва ни по-голям камион.
Свий нанякъде, изчезвай от пътя!
Измъкни ни оттук. - Защо винаги крещиш?
Това е откачено! - Внимавай!
Играта загрубя.
Много загрубя.
Има за какво да се притесняваме.
Но имаме и това.
Моето момиче.
Подводницата е твърде близо. Няма да стигнем шлюза навреме.
Ще я оставим да избяга ли? - Не и доколкото познавам Дом.
Загуби, Дом. - Унищожих два от твоите екипи,
убих рижия ти приятел.
И изпратих двама убийци в твоя непроследим самолет.
Ти загуби в минутата, в която прекъсна медения ми месец.
Пратете му ракетата веднага.
Веднага!
Огън!
Идва топлинна ракета.
Изключете нитрото!
Леле-Мале... Ела и го вземи.
Потапяй се! Потапяй се...
Това... е за сина ми!
Дом!
Няма да стреляш, Декърт.
Но все пак имам нужда от пистолет, за да се погрижа за теб.
Как ме намери?
Искаш да видиш стария Дом? Гледай!
Изобретателно.
Това ни принадлежеше преди, Сайфър.
Ти разби семейството ми.
Майка.
Искам да се уверя, че никога повече няма да се случи.
На никого.
Има само един недостатък в плана ти.
И какъв е той? - Само един от нас има парашут!
Казах ти, че ще е забавно!
Кацаме, момчета!
Знаеш, че никога няма да те напусна, нали?
Знам. - Знаеш, че никога няма да...
Знам.
Имам толкова много да ти разправям.
Да, и ще започнеш с това.
Ето този е... Доминик Торето.
Хей, Дом! Ще ни изтеглиш ли?
Трябва да излезем оттук.
Защото всичките онези атоми щъкат под този лед.
Спокойно! Без чиповете ядрените бомби са безвредни.
Супер, значи сме добре. И мога да си направя едно селфи.
Разбираш, че това е класифицирано, нали?
Не и днес.
Трябва да изчезваме оттук. Замръзвам.
Всичко е наред.
Не се притеснявай, скоро ще дойде.
Осъзнах, нямаме много общи неща.
Компютърни хакове, "Божии очи", концерти, зубъри...
но всъщност имаме и доста общи неща! Нали?
Като например? - Ходим из стаите
и излъчваме сексапил.
Аз и ти - рамо до рамо?! Там е проблемът.
Но да задам истинския въпрос.
Да бъде ли...
Зубърът или... Черният рицар?
Този път ми харесват и двамата.
Леле! - Да... да!
Ала преди да разрешим проблема,
може ли да задам един въпрос.
Можеш да ме питаш за всичко. - Всичко.
Как е фамилното ми име?
Щом искате да ходите с мен, се предполага, че ме познавате.
Ще бъде Паркър. Само това има значение.
Джоунс, мисис Паркър. Хей, мис Паркър...
Здрасти.
Исках да ти благодаря.
Няма нужда.
Сайфър все още е на свобода. Има информация, че е в Атина.
Но няма да атакува всеки град по всяко време.
Благодарение на вас, момчета. - Значи приключихме?!
По-скоро ще бъде...
пълно преобразяване. Връщаш се на работа.
Стига да го искаш.
Дали искам?!
Знаете ли, след 16 години смятам, че е време за малко почивка.
Брей.
Татко остава вкъщи.
- Никой. - Обаждай се!
Ах, задръж за секунда,
това може да е интересно.
Какво те накара да помислиш, че ще го направя?
Братството. Видях онзи поглед в очите ти.
Знаех, че потърсиш отмъщение. Радвам се, че го направи.
Не мога да повярвам, че отиде при майка ми.
Хайде.
Цялата тази тревога...
Да.
Алена, обещавам да пазя сина ни в безопасност.
Сега... и завинаги.
Искам да те запозная с най-
важния човек за мен във Вселената.
Който никога няма да ме предаде.
Красавец.
Чухте ме да казвам,
че никога няма да обърна гръб на семейството си.
И искам да ви благодаря, че никога не сте обърнали гръб на мен.
Искаш ли да се запознаете?
Добре!
Всички...
запознайте се с Брайън.
Здрасти, Брайън.
Да, предполагам, моята повратна тайна.
Благодаря ви, че ни давате семейство!
Синхрон, корекции & превод -siamond1976-
*БЪРЗИ И ЯРОСТНИ -8-*