ПЪРВИЧЕН ИНСТИНКТ 2
Познай какво... - Какво?
Не мога да мръдна.
Не се налага да мърдаш. В кола сме.
Аз ли карам?
Като състезател.
Събуди се, копеле тъпо!
Опитахте ли да му помогнете?
За кратко. - За кратко?
Установих, че моят живот ми е по-скъп от неговия.
Егоистично, нали?
Намерихме това
във вашето "Ферари Спайдър".
Вече не карам "Спайдър".
Сега имам "С8 Лавиолет". По-лека е, по-бърза...
...и не потъва толкова лесно.
Ясно... По спринцовките има следи от кетамин.
Същия като онзи, който открихме във вашата кръв и в неговата.
А в тази е имало Д-Тубокурарин или ДТК.
Открихме го само в неговата кръв.
Може да го е взел на купона.
По купоните не продават ДТК.
Заедно с другите наркотици ДТК е парализирал дробовете му.
Кевин Франкс не се е удавил.
Спрял е да диша преди да паднете във водата.
Когато паднахме, още дишаше. - Откъде знаете?
Задоволяваше ме.
Правили сте секс при скорост 160 кмч.
По-скоро 180 кмч. Сигурно сме уцелили дупка на пътя.
Приятелят ви Дики Пеп твърди,
че ви е продал 15 милилитра ДТК миналия четвъртък.
Не познавам Дики Пеп. Сигурна съм, че лъже.
Или вие лъжете. - Защо ще лъже Пеп?
Защото сте го хванали за нещо и иска да се измъкне.
Ако изобщо има такъв човек.
Не ми се виждате много разстроена от случилото се.
Разстроена съм. Травматизирана!
Кой знае дали някога вече ще успея да изпитам оргазъм?
Искам тая курва в затвора! - Нямаме доказателства, Рой.
Тогава направи! Моля те!
Ще искат психиатрична експертиза.
Трябва ни някой добър и безмилостен психиатър.
Доктор Глас, аз съм Хенри Роуз - адвокатът на госпожица Трамел.
Това е Катрин Трамел.
Ще присъствам на експертизата.
Аз нямам нищо против.
Ще задавам много лични въпроси, но ако тя няма нищо против...
Клиентката ми разбира това и е съгласна...
Може би д-р Глас е прав. Трябва да останем насаме.
Съветвам те да не...
Значи тук ще го направим?
Предполагам г-н Роуз ви е уведомил за целта на експертизата.
Искам да ме пуснат под гаранция.
Короната иска да знае дали представлявам опасност.
Вие сте психиатърът на Короната и ще кажете, че съм опасна.
Моят психиатър ще каже, че не съм и съдията ще хвърли ези-тура.
Всичко, което кажете, може да се използва в съда
и да повлияе на делото. - Цитирайте ме, колкото искате.
Благодаря.
Разбрах, че сте писател.
За какво пишете? - Убийства, секс, насилие.
Пишете ли за себе си? - Не съм по автобиографиите.
Така ли? Защо?
Обичам да гледам как другите разкриват себе си.
Вие, например, ми се виждате малко разведен.
Защо мислите така? - Имате следа от халка.
Много сте наблюдателна. - Да, но дали съм права?
Проблем ли ще е, ако не сте? - Проблем ли ще е, ако съм права?
Кажете ми от какво се страхувате.
От скуката. - Затова ли поемате рискове?
Обичам да поемам рискове.
Като да правите секс дрогирана в бързо движеща се кола?
Като да говорите с мен, без да присъства адвокатът ви?
Това беше ваша идея.
Като да ви съдят за убийство? Рискувате да отидете в затвора.
Не и ако съм невинна. - Затворите са пълни с невинни.
Не и с богати невинни, защитавани от Хенри Роуз.
Значи няма нищо вълнуващо, щом не сте виновна.
Сигурна съм, че и вие обичате да поемате рискове, д-р Глас.
Но не мен съдят за убийство. - Засега.
Съжалявам, тук не се пуши.
Знаете ли защо ви харесвам?
Обичате да контролирате хората.
Също като мен.
Съжалявам, не можете да минете.
Много интелигентна, талантлива и преуспяла.
Но дълбоко в себе си се лута между чувството за всемогъщество
и ужасяващото усещане, че просто не съществува.
То е непоносимо.
Смятате ли, че г-ца Трамел е психически болна?
Не и според закона.
Ако бъде освободена, ще извърши ли престъпление?
Поведението й се определя от факта, че е пристрастена към риска.
Непрекъснато си доказва, че може да поема необичайни рискове
и да се измъква невредима.
Особено характерни са рисковете, свързани с полицията и властите.
Защо постъпва така?
Големият риск засилва усещането за всемогъщество.
Усещането й за съществуване.
Казвате, че тя е пристрастена към риска.
Състоянието й ще се влоши ли? - Всички зависимости са прогресивни.
Ще поема все по-големи рискове. - И ако някой друг пострада
от нейното неадекватно поведение, това няма да я спре?
Мисля, че единственото нещо, което може да я спре...
Край на зависимостта й ще сложи само собствената й смърт.
Значи е опасна за себе си.
Вярвам, че е така.
Браво, Майкъл! Отлично!
Д-р Глас, Катрин Трамел ли е убила Кевин Франкс?
Не мога да коментирам.
Кажете ни за гаранцията!
Д-р Майкъл Глас! Изведнъж стана голяма работа.
Какво правиш тук, Адам? Не ми казвай, че пишеш за Трамел.
Секси писателка-убийца. Защо ще пиша за нея?
Не знаеш дали е убийца.
Не, но се надявам, че е. Моля се да е!
Между другото, чух, че си бил страхотен в съда.
Понякога си толкова блестящ, че е направо непоносимо.
Защо не участваш в сапунен сериал?
Денис винаги е казвала, че си роден за малкия екран.
Как е жена ми напоследък?
Бившата ти жена, Майкъл.
И като си говорим за убийци,
има ли някакъв шанс да поговорим за Чеслав?
Кой ти е казал за Чеслав? Денис?
Това сигурно е кошмарът на всеки психиатър.
Лекуваш пациент, а той подивява и убива гаджето си с тухла.
Това беше преди 7 години. Защо да го обсъждаме сега?
Ще станат 7 години през юли.
Лекувал си го 2 пъти седмично. Не разбра ли, че ще я убие?
Не обсъждам пациентите си.
Чеслав е мъртъв. И мъртвите ли не обсъждаш?
Да, и мъртвите.
Какво правиш тук, Майкъл? - Какво каза на Адам за Чеслав?
Нищо.
Ще ни оставиш ли за малко?
Той вече знаеше.
Така ли? Твърди, че си му казала ти.
Не, казах му само...
Ако напише статия и я публикува на корицата...
Няма, ставаш параноичен. Не си направил нищо лошо.
Така е! Лекувах пациент, а той уби бременната си приятелка.
Това е! Гледай Адам да го разбере.
Не се притеснявай.
Кандидатствам за декан в университета.
Знаеш какво означава това за мен. Тази история няма да ми помогне.
Не мога да му кажа какво да пише.
Защо? - Не говори глупости.
Мисля, че имаш това право. Чукате се повече от година.
Добре знам кога започнахте.
Жалко, че така и не се запита защо започнахме.
Как мина делото с писателката?
Чувам, че била много красива.
Освен това е много интелигентна. Патологична лъжкиня и нарцис.
Съблазнителка и манипулаторка.
Дали е убила футболиста? - Нямам представа.
Всяко нейно действие е репетирано.
Целта й е да те обърка.
Не знаеш кое е истина и кое не е. На практика е гениална.
Прикрит психопат - любимите ти.
Вече пиша статия за зависимостта от риска и всемогъществото...
Пишеш нова статия? - Две, но тази е по-интересната.
Ще се видим след малко.
Глас, обажда се Рой Уошбърн. Има ли телевизор около теб?
Ако замълчите, ще направя изявление.
Какво стана? - Съдията я пусна.
Защо? - Онзи, дето й продал ДТК,
дал лъжливи показания по някакво друго дело
и съдията не го прие за свидетел. Готов съм да се обзаложа.
За какво? - Тя ще убие пак.
И то скоро.
Само че този път аз ще закова кучката!
Така че разглеждаме онези, които копнеят за контрол,
чрез тяхната несигурност и нарцисизма им.
Психологическото изучаване на Ницше изглежда наивно.
Нали самите му трудове,
чрез деконструктивизъм и постструктурализъм предвещават
смъртта на психо-биографията?
Пол Портман отива в "Тависток". Мисля и аз да отида.
Имай малко търпение. Остани още една година.
Нищо не ме задържа тук. - Довери ми се.
Познаваш ли д-р Гърст? Това е Майкъл Глас.
За мен е удоволствие.
Четох коментара ви за книгата ми.
Не сте разбрали точно теорията ми за полето на психоанализа.
Но към края сте направили една-две интересни забележки.
Ще трябва да ги обсъдим.
За мен ще бъде чест.
"Една-две интересни забележки"?
Това беше комплимент. Доктор Гърст е впечатлен.
Очевидно нашият Майкъл беше посветен в рицарство.
Наздраве!
Поздравявам те.
"Рискова зависимост и всемогъщество"
Извинете, д-р Глас...
Аз съм Питър Ристидис - помощникът на Адам Тауърс.
Списание "Урбан".
Може ли да седна?
Адам ме помоли да взема мнението ви за статията, която пише.
Мисля, че ви е споменал за нея.
Той мисли, че не бихте искали да говорите с него.
Ще приема това за "без коментар".
Доктор Глас?
Госпожице Трамел...
Какво правите тук? - Исках да поговорим.
За експертизата.
Някои от нещата, които казахте... Мислих много върху тях.
Съжалявам, че трябваше да го чуете.
Имате ли една минута?
Заповядайте.
Това, което казахте за моята зависимост от риска,
за това, че ще правя все по-опасни и по-опасни неща...
След като го казахте,
аз осъзнах,
че ме е страх.
Какво точно ви уплаши?
Седмици преди инцидента имах една и съща фантазия
отново и отново.
Дори писах за нея.
Жената кара кола, мъжът я задоволява.
Колата излиза от пътя, мъжът загива.
Страхувам се, че аз съм причинила инцидента.
Затова съм тук.
Да разбирам ли, че искате да се подложите на терапия?
Да. - Това е отлична идея.
Аз не мога да ви лекувам, но ще ви препоръчам свой колега.
Защо не можете да ме лекувате? - Не е препоръчително лекар,
който е правил експертиза да лекува същия пациент.
Защо?
Терапията изисква доверие, а доверие се печели трудно.
Най-добре е да започнете на чисто.
Нямаш ми доверие?
Това, което казах за теб в съда, не беше много ласкателно.
Сигурен съм, че е оставило следи.
Но ще те изпратя при друг лекар.
Доктор Милена Гардош има клиника тук в Лондон.
Искаш ли да знаеш истината?
Съгласих се на експертизата, защото мислех, че ще е забавно.
Аз никога...
Никога не бях говорила с някой...
Пациентът ми е тук.
Какво ти дължа? - Не ми дължиш нищо.
Но ако се обадиш на д-р Гардош, тя със сигурност ще ти помогне.
Не обичам промените.
Както сам каза, доверие се печели трудно.
Надявах се да спечеля твоето.
Защо не си уговорим час за някой друг ден?
Да го обсъдим на спокойствие, без времето да ни притиска.
Днес изглеждаш различно. По-спокойна.
Колкото по-напрегната съм, толкова по-спокойна изглеждам.
Искам да поговорим за нещо, което спомена миналата сряда.
Каза, че преди инцидента
си имала сексуални фантазии, включващи катастрофа с кола.
Често ли имаш такива фантазии? - Фантазирам непрекъснато.
И фантазиите ти включват насилие и смърт?
В романите ми умират хора. Измислям нови начини да ги убивам.
А какво става, когато не поемаш рискове?
Тук не се пуши. Съжалявам, но това е правило.
Не обичам правилата. - Но това е едно от моите правила.
След делото
дадох интервю на репортер от списание "Урбан".
Адам Тауърс. Каза, че се познавате.
Бегло. Защо?
Разказа ми за случая Чеслав.
Бях искрено впечатлена.
Знаел си, че Чеслав е опасен.
Но въпреки това си го защитил.
Запазил си сеансите ви поверителни
с риск за собствената си кариера.
Мислиш ли, че постъпи правилно?
Или смяташ, че си се издънил?
С оглед на това, което знаех тогава, смятам, че постъпих правилно.
Значи все още вярваш в принципа на поверителност.
В рамките на закона. Защо те интересува?
Ако сега ти кажа, че съм убила Кевин Франкс,
ще съобщиш ли на полицията?
Не.
Нищо, станало в миналото, няма да излезе от тази стая.
Но ако ми кажеш, че смяташ да убиеш определен човек
и аз реша, че наистина е така,
тогава ще съобщя на полицията.
Може да те манипулирам, за да си създам рискова ситуация.
Ще ми разкажеш ли какво стана с Кевин Франкс?
Не, не мисля.
Просто проверявах отношението ти към поверителността.
Е, реши ли вече?
Дали ще ме приемеш за пациент.
Шутър имаше бивша жена,
проблеми с алкохола и наркотиците, и прикрит сексуален проблем.
В него бушуваше огромна и неконтролируема ярост.
Накратко - той беше ченге. При това много добро.
На 3-и март... Жената коленичи на леглото.
С гръб към него, с глава на възглавницата.
Шутър хвана русата й коса и я стисна здраво.
Тя изстена тихо,
когато той опъна косата й, както ездач опъва гривата на кон.
Вените на ръката му пулсираха, когато я придърпа към себе си...
Помниш ли онова ченге Уошбърн?
За него фактът, че не съм разстроена заради Кевин Франкс,
беше доказателство, че съм го убила.
А когато не успя да ме пречупи,
той опита да ме свали.
Да те свали? - Да.
Каза, че ако се чукам с него, няма да имам проблеми.
Ченгетата от отдел "Убийства" обикновено са по-умни.
Познавах такова ченге в Сан Франсиско.
Ник Къран.
Викаха му Шутър.
Качвахме се в колата му и обикаляхме улиците.
Като чуехме сигнал по полицейското му радио,
веднага тръгвахме натам.
Виждал ли си убийство, веднага след като е извършено?
Трупът е още топъл.
Часовникът тиктака.
Можеш да подушиш кръвта.
Оглеждахме се за кратко
и после правехме секс в колата му.
Ник казваше:
"Смъртта е винаги тук. Тя е единственото истинско нещо."
Освен секса, но само понякога.
Само понякога?
Снощи се чуках с един тип.
Чукахме се с часове. По всички възможни начини.
Пълната програма от учебника на Мастърс и Джонсън.
Само след седмица дори няма да си спомням за него.
Но ако бях видяла как умира...
Не...
Това нямаше да го забравя никога.
Нали?
Виждала ли си някога как умира човек?
Не.
Боже...
Имаме още 20 минути. - Пуши ми се.
Ще се видим утре.
И просто си тръгна?
Като в учебник на Лакан. - За нея времето е оръжие.
За нея всичко е оръжие и всеки е враг.
Дали си е измислила онова за полицая Уошбърн?
Не знам. Трудно е да повярваш на нещо, казано от нея.
Опитва да те прелъсти. - Всички опитват да ни прелъстят.
Да, но с нея е различно, нали?
Не знам... Може би е по-забавно.
Внимавай, Майкъл!
Между другото, обади ми се онзи репортер Адам Тауърс.
Какво искаше?
Представих му всичко много скучно. Уверих го, че темата не е интересна.
Ами ако се обади на Гърст?
Гърст няма да говори с репортер. Шегуваш ли се?
Статията беше много успешна.
И то с единствен автор. - Благодаря на Бога!
Като каза "Бог", Гърст ще идва ли? - Можем само да се молим.
Да дойде или да не дойде?
Излизам да изпуша една цигара. Не говорете за нищо интересно.
Откога живееш тук?
Около шест години... Седем.
Здравей, Доминик. - Здравей, Милена.
Благодаря.
Антисоциалното поведение
те освобождава от присъствието на другите хора, поне за кратко.
Вие не сте психиатър.
Не, аз съм писател. - И за какво пишете?
За желанията, за секса, за насилието...
За първичните инстинкти.
Те са най-силните, нали?
Милена... - Майкъл!
Съжалявам, не попитах за името ви.
Катрин Трамел, това е Милена Гардош.
Значи вие сте д-р Гардош!
Чух много добри неща за вас.
Катрин... Ето къде си!
Милена, д-р Глас... Виждам, че сте се запознали.
Катрин пише роман за изтъкнат психоаналитик.
Реших, че подобно мероприятие ще й бъде полезно.
Мога ли да взема палтата ви?
Благодаря.
Извинявай...
Би ли сложил това в джоба ми?
Разбира се.
Катрин, ела насам!
Какво става? Защо Гърст я е довел тук?
Сигурно няма представа коя е. - Къде се е запознал с нея?
Тя се е запознала с него.
Не мога да остана, когато тук има мой пациент.
Разбирам те.
Ако следваме интер-субективността,
не се ли налага въпросът кой е пациент и кой е лекар?
Точно това казах и аз! Отлично!
Запомни какво каза.
Заради мен ли си тръгваш?
Знаела си, че ще съм тук. - Това проблем ли е?
Познавам хора, които играят тенис с психоаналитиците си.
Сигурен съм, че познаваш.
Някои правят секс, взимат наркотици, пишат сценарии.
Но аз не правя така.
Чувствах се зле след днешния ни сеанс.
Смятам, че ти дължа извинение.
Затова дойдох.
Ще говорим за това утре.
Имам по-добра идея.
Защо не зарежем всички и не отидем да пием по едно?
Казах ти! Не общувам с пациентите си извън кабинета.
Още едно правило?
Не се ли уморяваш от правила?
Това е кошмарът на всеки психиатър, докторе.
Много отговори, много въпроси и никой не прави секс.
Добре, забрави за секса.
Просто ще си поговорим.
Ще говорим утре.
Майкъл! Ето те и теб.
Видя ли жената, която доведе Гърст?
Не. Търсех теб.
Тук ли?
Търсех палтото ти. Исках да отидем да пием по едно. Ако си съгласна?
Да, чудесно.
"Една лъжа, една улика"
Какво има? - Обърни се.
Какво? - Обърни се.
Господи!
Майкъл, обажда се Денис! Моля те, вдигни телефона!
Майкъл, моля те, обади се!
Денис... Какво се е случило?
Благодаря, шефе.
Добре ли си?
Какво става?
Спокойно, вече съм тук. Чие е това жилище?
На Адам.
Господи! Какво е станало?
Не знам! Вратата беше отключена и аз влязох.
Видях го да лежи там.
Обади ли се в полицията?
Не, беше ме страх.
Здравей, Майкъл. Какво правиш тук?
Това е жена ми... Бившата.
Тя го е открила и ме повика.
Ясно.
И по каква причина го е "открила" точно тя?
Те бяха любовници и...
Така ли? Откога?
Затова се разделихме.
Значи не сте били първи приятели?
Не.
Видях ви да говорите след делото на Трамел.
Той беше журналист. Разпитваше ме за Трамел.
Дали го е убила тя?
Кой?
Денис ли? Не.
В никакъв случай.
Познавам я много отдавна. Не е способна на такова нещо.
Рой, разказах всичко вече 2 пъти. Може ли да си тръгвам?
Добре.
Между другото...
...това твое ли е?
Не, намерих я на пода.
А защо беше в боклука?
Настъпих я, счупи се и аз я изхвърлих.
Може ли да тръгвам?
Да, разбира се.
Предполагам знаеш, че Адам Тауърс е бил убит.
Откъде да знам? - От Денис.
Денис? - Бившата ти съпруга.
Знам коя е тя. Откъде я познаваш?
Адам ни запозна.
Не сме крили нищо. Тя знаеше за мен, аз - за нея.
Какво е знаела?
Аз също имах връзка с него.
Разказвах ти за секса с него.
Значи... ти спеше с Адам Тауърс?
От време на време.
Уошбърн мисли, че съм го убила. - Защо мисли така?
Убивам, защото съм зависима от риска или не съществувам.
Не съм сигурна кое точно. - Не съм казвал, че си убийца.
Но го мислиш.
Мислиш, че съм убила Кевин Франкс и се чудиш дали съм убила Адам.
Защо просто не ме попиташ? Или ще бъде прекалено директно?
Ти ли го уби?
Ако ти кажа, че не съм, ще ми повярваш ли?
Зависи.
От какво? От качеството на изпълнението ми?
Знаеш ли какво? Радвам се, че Адам Тауърс е мъртъв.
Ти също трябва да се радваш. Но аз ще се радвам вместо теб.
Убиецът ти е направил услуга. - Услуга?
Статията му за Чеслав щеше да провали кариерата ти.
Не ми каза дали си го убила. Загаси цигарата!
Загаси я или си тръгвай!
Така по-добре ли е?
Когато си представяш, че ме чукаш,
а аз знам, че си го представяш,
как точно изглежда във въображението ти, докторе?
Знам, че не можеш да ми отговориш. Просто си го представи.
Мисионерска поза? Ти отгоре?
Аз отгоре?
Или искаш да си зад мен
на колене, а главата ми да е заровена във възглавницата?
Искаш ли да ме удряш...
...само лекичко?
Не много силно.
Или пък малко по-силно.
Искаш ли да свършиш в устата ми?
Ами ако ти кажа, че мастурбирам и си мисля за теб?
Че свършвам,
когато си представя как свършваш ти.
Времето ни за днес изтече.
Прекратявам сеансите ни. Изпрати ми сметката.
Госпожице Трамел, обажда се д-р Глас.
Имам известни притеснения за края на днешния сеанс.
Бих искал да изгладим възникналите противоречия.
Когато чуете това съобщение, моля обадете...
Обади ми се, когато можеш!
Добър вечер, д-р Глас.
Може ли да поговорим? - Да, горе.
Това на немски ли е? - Искаш ли нещо?
Не. Имам една изненада.
Адам Тауърс е имал още една любовница, освен Денис.
Познай коя е.
Катрин Трамел.
Не изглеждаш изненадан. - Тя ми е пациентка.
Ясно... Откога? - Отскоро.
Значи бившата ти и пациентката ти са се чукали с Адам Тауърс.
Интересно съвпадение. Познават ли се?
Не знам, не мисля...
В апартамента му открихме отпечатъците на Трамел и много други.
По-интересното е, че е говорил с нея по телефона
час и половина преди да умре.
Тя твърди, че се е разхождала.
Два часа обикаляла Кларкънуел. Никой не я е видял...
Хайде, Майкъл! Говори!
Дори да знаех нещо, нямаше да мога да ти го кажа, а не знам нищо.
Франкс беше първият, Тауърс - вторият. Ще има и трети.
Тук няма място за поверителност.
Имаш законово задължение да защитиш потенциалните жертви.
Не можеш да арестуваш човек, защото мислиш, че е направил нещо.
Защо не ми кажеш какво знаеш за статията,
която Тауърс е пишел за теб и нашия приятел Чеслав?
Кой ти каза, че е пишел статия? - Редакторът му.
Потрудил се е доста. Събрал е информация за теб.
И мислиш, че съм го убил заради някаква тъпа статия?
Не, но за всеки случай ми кажи къде беше снощи.
Между 19 ч. И 2 ч. Сутринта?
В най-общи линии.
Имах пациенти до 20 ч.
После бях на парти в Колингам и си тръгнах от там в 23 ч. С жена.
Когато Денис се обади, бяхме тук и аз я чуках на задна прашка.
На задна прашка, а?
Явно снощи си прекарал доста по-добре от мен.
Ще ми кажеш ли името й? Просто за всеки случай.
Адам Тауърс е чукал жена ти и е бил на път
да прецака кариерата ти. Трябва да знам.
Мишел Бродуин.
Тя е психо-фармаколог в болницата "Виктория".
Благодаря.
Пак ще се видим.
Какво означава това?
"Надушвам кръв."
Не всички, но някои от тях със сигурност.
Всички са толкова почтени,
толкова надменни!
Приятелите ми пият прекалено много. Смъркат много кокаин.
Г-це Трамел, пак се обажда д-р Глас.
Притеснен съм, че не се обадихте.
Чудех се дали сте добре.
Ще ви оставя домашния си номер...
Съжалявам, но това ме засегна. Не знам защо.
Не знам защо става все по-лошо. Бях толкова въодушевена.
Нямате нови съобщения.
При Гърст нещата стоят така:
Комисията по избора е просто една формалност.
Това е истинското интервю.
Успокой се!
Бъди откровен.
Но не прекалено откровен.
Дойдохте навреме! Всички се губят по пътя.
Новата ми картина на Мугал. - Още една!
Индийска богиня в покой. Има успокояващо излъчване, нали?
Чудя се какво правят мъжете толкова близо до нея?
Очевидно е! Боготворят я.
Поне би трябвало.
Сигурно затова има осем ръце - за да ги разгонва.
Момичета, защо не се разходите, докато двамата с д-р Глас поговорим?
Елате...
Елате с мен, ще ви бъде приятно.
Имам един въпрос, д-р Глас:
Мислите ли, че съм луд?
Моля? - Шантав? Куку? За връзване?
Не, не мисля.
Но аз трябва да съм луд, за да ви препоръчам за декан.
Съжалявам, не разбирам. - Джордж Чеслав.
Ваш пациент - наркодилър брутално убива приятелката си.
Провежда се разследване
и инспектор Рой Уошбърн
дава показания, че действията ви са били напълно професионални.
Оневинен сте. - Да, така беше.
Но въпреки това след процеса
преживявате съществен емоционален срив.
Депресия, проблеми в работата,
проблеми в брака
и съмнителна професионална етика,
широко обсъждана по купоните в нашия забележителен град.
Моля?
А сега искате подкрепата ми за деканското място.
Да няма друг Чеслав, Майкъл!
Няма да има.
Никога вече.
Катрин!
Извинете! Търся един човек.
Много мелодраматично, Майкъл! - Знам.
Мислех, че е в опасност, но не това е важното.
Тя може да е убила двама души,
а ти я третираш като принцеса, която трябва да бъде спасена.
Не ми чети конско, моля те!
Наистина се побърквам.
Влюбен си в нея, нали?
Не е любов...
Не знам.
Трябва да прекратиш терапията й незабавно.
Вече е прекратена. Тя лично го направи.
Добре.
Ако ти се обади отново, дай й моя номер.
Аз съм жена.
Към мен ще подходи различно.
Какво правиш тук? - Следя я навсякъде.
Откога?
Откакто започна да идва в кабинета ти пет пъти седмично.
Адам Тауърс... Материалите му са изчезнали.
Записките му, аудиокасетите, дори хард дискът на компютъра.
Всичко за Чеслав и Майкъл Глас.
Мислиш, че ги е взела Катрин? - Знам, че е тя.
Не ти ли е споделяла нещо, докато лежи на кушетката?
Знаеш, че не мога да ти кажа. - Винаги съм бил добър към теб!
В последните години ти изпращам психопат след психопат.
Не споделям поверителна информация. - Жалко.
Защото аз знам нещо, което те интересува.
Някой е казал, че си излъгал на разследването за Чеслав.
Кой? - Да споделя поверителна информация?
Ще ти кажа, понеже съм ти приятел. Бившата ти жена.
Денис? - Трябва да я стегнеш.
А може и да я попиташ къде са записките на Тауърс.
Един мъж те търси. Да повикам ли охраната?
Не, ще се оправя. Ще се видим после.
Как си?
Добре.
Искаш ли едно питие? - Не, трябва да тръгвам.
Имам среща в бар "Атлантик".
Ти ли каза на Тауърс, че съм излъгал за Чеслав?
Винаги ме търсиш с конкретна цел.
Казах му, че си знаел, че ще убие приятелката си.
Не съм знаел! Това е лъжа. - Знаеше.
Повтаряше, че си знаел и е трябвало да съобщиш на полицията.
Не знаех, а предчувствах. Казах ти го като на своя съпруга.
Не смятах, че ще го споделиш с някакъв репортер в леглото.
Искаш да провалиш живота ми? Да съсипеш практиката ми?
Твоят живот? Твоята практика?
Катрин беше права. Ти си съвършен егоист.
Ами аз? Адам е мъртъв и ме подозират в убийство.
Приятелят ти Уошбърн намеква, че съм лъжкиня.
Не знам къде са записките.
Страх ме е да се прибера, страх ме е да изляза... Полудявам!
Внимавай с Катрин. - Не ми давай съвети!
Успокой се! - Не ми казвай да се успокоя!
Това е жена ми! Разговорът е личен.
Махай се от тук!
Денис...
Погледни ме, Денис!
Повикайте линейка! Веднага!
Не си отивай!
Имаш проблем, Майкъл.
Свидетелите са ви видели да се карате. Тя е плакала.
Ти си я блъснал. Почти е паднала.
А пет минути по-късно някой е прерязал гърлото й.
Някои хора тук смятат, че си убил и Тауърс.
Тауърс? Не говори ли с Мишел?
Да, но остава запалката с отпечатъците ти върху нея.
Вдигнах я от земята.
Бившата ти жена е в кома. Щеше да те уличи в лъжа.
Опитах да спася живота й.
Говорих с асистента на Тауърс от списание "Урбан".
Той очакваше Денис да каже, че си дал лъжливи показания.
Нямаше да каже това. - А какво щеше да каже?
Извинявай, шефе.
Чакай тук.
Бившата ти жена и Катрин Трамел
са били повече от приятелки. Знаеше ли го?
Как така "повече"?
Според Катрин, Тауърс ги запознал и си допаднали сексуално.
Денис споделила с Катрин, че Тауърс я навивал
да излъже за показанията ти.
Но Денис не се навила. Щяла да каже, че си чист.
Не си знаел, че Чеслав ще убие приятелката си, нали?
За теб също е било напълно изненадващо, нали?
Естествено, тя лъже. - Откъде знаеш?
Всичко, което казва, е лъжа. При нея дори истината е лъжа.
Опитва да те накара да мислиш онова, което иска тя.
Бърка в мозъка ти много майсторски. Сигурно е добра писателка.
Но стане ли въпрос за манипулиране, определено е гениална.
Успя да те впечатли, нали?
Какво имаш предвид? Какво ти е казала за мен?
Има ли какво да ми каже?
Не си играй с мен! Тя може, но ти няма да успееш.
Къде отиваш?
Отивам си. Освен ако нямаш доказателства срещу мен.
Имаш ли?
Знаех си.
Най-накрая те пусна. Започвах да се безпокоя.
Излъга Уошбърн заради мен. Защо?
Знам, че не си убил Денис.
Откъде знаеш?
Защото те познавам.
Ченгетата те държаха с някаква друга цел.
Да се разприказвам за теб?
Може би, но ти не би го направил. Държиш на поверителността.
Защо имаше среща с Денис?
Проучване за романа ми.
Проучване. За какво?
За теб.
И за Чеслав - прикритият психопат.
Психиатърът в моята книга работи само с психопати.
Уошбърн смята, че ти си прерязала гърлото на Денис.
Аз ли? Не аз, а ти я мразеше.
Може би аз осъществявам подсъзнателните ти желания.
Престани!
Възможно ли е да искаш аз да съм убийцата?
Знаеш как някои мъже си падат по блондинки,
а други си падат по убийци.
Ти от вторите ли си?
Това ли те възбужда?
Да ме възбужда?
Не си ли тук за това?
Спокойно... Аз ти вярвам.
Ти ми вярваш.
Има ли къде да поговорим? - Ей там.
Да позная ли къде си го намерил? - Първо да разберем какво е.
Никак не е редно да получавам улики по този начин.
Добре... - Анализът ще отнеме няколко дни.
Щеше да станеш добро ченге, Майкъл.
Обичаш да надушваш кръвта.
Доктор Глас! Чакай тук.
Тъкмо си мислех за вас.
Може да ви възложа още няколко експертизи.
Много мило, но в момента съм зает.
Много жалко! С Катрин се справихте отлично.
Тя твърди, че сте много проницателен.
Самата тя е проницателна.
Надявам се, че инспектор Уошбърн не ви...
...тревожи?
Какво имате предвид? - Имам предвид досието му.
Какво досие?
"Най-корумпираното ченге в Лондон"
"Разследване на Адам Тауърс"
"Притискане на свидетели"
"Инспектор Х фалшифицира улики"
Трябва да поговорим. - Значи сега искаш да говориш?
"Най-корумпираното ченге в Лондон". Името му не е споменато.
Този "инспектор Х" Рой Уошбърн ли е?
Уошбърн ли е!
Ако обичаш!
Да, той е.
Сигурен ли си?
Адам имаше кофти стил на писане, но източниците му бяха отлични.
Ами фалшифицирането на улики? И това ли е вярно?
Полицай да фалшифицира улики?! - Имаш ли доказателства?
Какво ще кажеш за Кевин Франкс и оргазмът-убиец?
Когато правих експертизата на Катрин Трамел, четох доклада.
В спринцовките е имало ДТК.
Да, но кой е открил спринцовките в колата?
Защо му е на Уошбърн да го прави? - За да натопи Катрин Трамел.
Защо Адам не писа за това?
Точно там е проблемът.
Щеше да напише.
Само че го убиха.
Дължа ти извинение за Рой Уошбърн и...
Не обичам извиненията.
А и не обичам хората, които крадат от апартамента ми.
Това беше инсулин, ако анализът още не е излязъл.
Инсулин? - Имам приятел - диабетик.
Няма да те изпращам, докторе.
Здравей, Майкъл.
Какво искаш? - Получих резултатите от анализа.
Д-Тубокурарин. Представи си!
Сигурен ли си, че не е инсулин?
Инсулин ли? Не.
Може ли да видя доклада?
Явно не се доверяваш лесно. Трябва да поработиш по въпроса.
Това не е официален доклад на Лабораторията по криминалистика.
Не е, защото доказателство, представено по незаконен начин
няма да бъде зачетено от съда, инспектор Клузо!
Ще ми кажеш ли къде го намери?
Тя не го заслужава. Умират хора и аз ще я хвана!
А ако се изпречиш на пътя ми, ще унищожа и теб, обещавам ти!
Трябва да ти покажа нещо. Качвай се в колата.
Качвай се!
Съдебният лекар идва насам.
Работихте ли снощи?
Не, почивахме.
Да сте чули или видели нещо подозрително?
Не и вчера. - Нищо?
Откога работите тук? - От 4 месеца.
Къде бяхте преди това?
Тед... - Здрасти, шефе.
Фърги, дай ми една минута. - Хайде...
Кой е той?
Ричард Пепович. Познат също като Дики Пеп.
Познаваш ли го? - Не.
Виж това.
Естествено, ще трябва да изчакаме резултатите от лабораторията,
но съм готов да се обзаложа, че е тъпкан с Д-Тубокурарин.
Сега искаш ли да ти кажа от кого си взел шишето?
Не знаеш дали го е направила тя.
Не знам.
Възможно е да съм го убил аз.
Тя ще ти каже това, нали? Знаел е нещо за мен и аз съм го убил.
А после съм му направил чекия, въпреки че е бил мъртъв,
за да опръска навсякъде и да изглежда, че го е убила тя.
Тауърс беше прав. Понякога подхвърлям улики.
Ако искаш, не ми вярвай.
Познаваш Катрин по-добре от мен.
И ако оная й работа, не ти е взела акъла съвсем, се запитай:
Вярваш ли й?
Тя е три пъти по-страшна от Чеслав. И двамата го знаем.
Въпросът е: Как да я приберем?
Ако кажеш в съда, че е заплашила някого...
Но тя не е.
Но ако го кажеш, ще я приберат в психиатрията
и тя ще спре да убива. Няма ли да си струва?
Няма ли да е нещо като изкупление за Чеслав?
Виж, аз съм предубеден.
Не взимай думите ми на доверие.
Говори с този човек.
Чуй какво ще ти каже.
"Лейтенант Фил Уокър"
Лейтенант Уокър, обажда се Майкъл.
Благодаря, че ми отделихте време.
Правих психологическа експертиза на госпожица Трамел...
Навън бе тъмно и преди звънецът да се обади,
Кели вече знаеше, че докторът е дошъл.
Бе дошъл да я обвини в още престъпления.
Щяха да се карат, да правят секс и после всичко щеше да е наред.
Само че нямаше да е наред, ако той не й вярваше.
Здравей, красавецо. Моят нов роман.
Нямам търпение да чуя какво мислиш за него.
Говорих с лейтенант Фил Уокър от полицията в Сан Франсиско.
Фил Параноята! Скъп спомен от миналото.
Каза, че си убила Джони Боз и двама полицаи в Сан Франсиско.
Дори не повдигнаха обвинение.
Съдът реши, че ги е убила приятелката на Ник Къран.
Ще вляза в джакузито. Ще се присъединиш ли?
Добре, добре... Аз убих Джони Боз.
Защо? - Не го харесвах.
За пари. За да видя дали ще се измъкна.
За да покажа, че смъртта не е чак толкова важно нещо.
Просто от скука. Знаеш колко мразя скуката.
Ами Денис? А Адам Тауърс?
Адам беше непоносим.
А ти си важен за мен.
Адам искаше да те съсипе и аз не можех да го позволя.
Великолепно е!
Денис...
Денис беше добра в леглото.
Но щеше да развали всичко, което бях постигнала
с убийството на Адам Тауърс.
Не можеш да кажеш истината дори един-единствен път, нали?
Не вярваш, че съм ги убила.
Не вярваш, че не съм ги убила.
Защо изобщо говоря с теб?
Хайде!
Защо не си свалиш дрехите и не дойдеш при мен?
С мен е доста по-трудно, отколкото с Чеслав, нали?
Този път знаеше каква съм още от самото начало.
И въпреки това позволи да загинат хора.
Все едно си ги убил със собствените си ръце.
Според теб кой ще е следващият в списъка ми?
Хайде!
Можеш да се сетиш.
"Психоаналитикът от Катрин Улф"
Кели се запозна с доктора по време на престоя си в затвора.
Очите му блестяха в чудесен оттенък на синьото.
Вярваше ли му Кели?
Искрена ли беше, когато му каза, че има нужда от помощ?
Дори тя не беше сигурна. Ако успееше, значи беше искрена.
Ако не, значи е лъгала. Така нямаше да се чувства наранена.
Тя си припомни как се запозна с Ирена на партито в Блумсбъри.
Харесваше по-възрастната жена.
Двете се облягаха на стената и пушеха мълчаливо...
При следващата им среща се сближиха дори повече.
Д-р Грийн ги гледаше през прозореца и мислеше, че заговорничат.
Кели разбра, че открива душата си. Че вярва на по-възрастната жена.
Че й споделя съкровени неща...
Да, Кели харесваше Ирена.
Тя бе интелигентна, красива, благородна и заслужаваше доверие.
Много жалко, че се налагаше Кели да я убие.
Тя се облече внимателно.
Обичаше да е добре облечена, когато убиваше.
Да убие Ирена и да каже на д-р Грийн, че смята да го направи,
бе най-рискованото нещо, което можеше да измисли.
Хайде, Милена!
Вдигни телефона!
Обажда се Майкъл Глас. Обади ми се веднага, щом можеш.
Кели мразеше психиатъра си,
но същевременно го обичаше.
Хвърли един последен поглед в огледалото.
Ирена заслужаваше достойна смърт. И Кели щеше да й я даде.
Това е секретарят на Рой Уошбърн. Моля, оставете съобщение.
Рой, обажда се Майкъл Глас. Ела веднага, щом можеш!
Улица "Хайгейт" 23, Хампстед.
Мисля, че Катрин иска да убие Милена Гардош.
Когато д-р Грийн стигна в Хампстед, бе почти полунощ.
Милена!
Майкъл? Какво има? - Слава Богу! Нямаме много време.
Ти си в опасност! Тя иска да те убие.
Кой иска да ме убие? - Катрин.
Мислех, че мога да й помогна, но сгреших.
Ще опитам да я вкарам в клиника. Само това може да я спре.
Вече говорих с Катрин.
Тя не е на себе си. Много си я уплашил.
Аз нея? Тя е убийца! Вече си го призна.
За Бога! Правил си секс с пациентка.
Почти си я удавил!
Нарушил си закона и етичните норми на професията.
Не беше така. - Изслушай ме, Майкъл!
Ти не си добре.
Имаш нужда от помощ.
Говорих с Гърст и той мисли,
че ако се подложиш доброволно на 28-дневно наблюдение,
ще можеш да избегнеш криминалното разследване.
Но със сигурност ще отнемат лекарското ти разрешително.
Съжалявам. - Тя е права.
За твое добро е, Майкъл.
Тя ме помоли да поема лечението й.
Сега е мой пациент.
Моля те, недей!
Нямаш представа в какво се забъркваш.
Кажи й истината.
Кажи й истината!
Ще те накарам да й кажеш истината!
Тя е права.
Наистина имаш нужда от помощ.
Кучка!
За какво ти е това?
За защита. - Така ли? От кого?
От Уошбърн.
Вземи го.
Кели Лаш убива Ирена - колежката на д-р Грийн.
Прочетох книгата ти.
И веднага изтича насам, за да я спасиш?
Това е само роман, докторе. Или може би наистина съм всемогъща?
Поздравявам те! Абсолютният ти контрол накрая се пропука.
Това искаш от самото начало, нали? Да ме съсипеш! Да ме унищожиш!
Усещането е приятно, нали?
Няма вече: "Трябваше да спра побъркания убиец Чеслав."
Няма вече безсмислени терзания.
Не бяха безсмислени. - Бяха!
Чеслав не е убил приятелката си.
Уошбърн я е убил.
Уошбърн?
За какво мислиш, че пишеше Адам, преди да бъде убит?
Лъжеш! Шибана лъжлива кучка!
Нека да е така, щом предпочиташ.
Защо? Защо ще убива приятелката на Чеслав?
За да натопи Чеслав.
Точно така.
Твоите седем години в ада.
Твоят срив.
Твоят развод.
Само за да може приятелят ти Рой да натопи един нарко дилър.
Не се обвинявай.
Едип също не е знаел, че ще има проблеми с майка си.
Аз съм! Рой Уошбърн.
Дай ми пистолета!
Разкарай се!
Той знае, че записките на Тауърс са у мен и иска да ме убие.
Отвори вратата!
Ще ме убие и ще натопи теб.
Не! Всичко е много объркано.
Не знаеш какво правиш! Дай ми пистолета! Той ще ме убие.
Ти...
Давай, скъпи.
Каквото и да ти е казала, те е излъгала.
Убий я! Това е единственият ти изход.
Пусни оръжието! Вземете го!
Не мърдай! - Пуснете ме!
Стой мирен!
Не мърдай! Не мърдай!
Сложете му белезници.
Повикайте линейка!
Линейка!
Не мърдай!
Здравей, Майкъл.
Донесох ти подарък.
Знам, че си чел първия вариант, но ти ме подсети за по-добър край.
Благодаря ти.
Да ти разкажа ли какво става в романа?
Разказва се за една американка.
Блондинка. Писател.
Хората около нея умират като мухи.
Въпросът е: Кой ги убива?
Нима красивата блондинка е сериен убиец?
Или убиецът е корумпираното ченге?
Психиатърът не е сигурен.
Накрая полудява, докато се опитва да разбере.
Но това е само половината история.
Има обрат в сюжета.
Всъщност писателката не е убивала никого.
Ченгето също.
Истинският убиец...
...е психиатърът.
Още в момента, в който я видял, той разбрал,
че тя ще бъде идеалният параван за него.
Идеалната възможност да си отмъсти на всички.
Първо...
...на онзи боклук журналиста.
Почтените мъже не крадат жените на другите хора.
Унизително е.
Не че жена му била невинна.
Прикрита мръсница!
Как е могла да позволи на онзи боклук да я докосва?
Болезнено.
Има болка, която е прекалено силна, за да бъде забравена.
Ревността...
Ревността може да ни накара да направим немислими неща.
Но измъкването му...
...било гениално.
"Не подлежи на съдебен процес".
Никакъв затвор за него! Един щастлив край
в тиха, слънчева и спокойна психиатрична клиника.
Естествено, всичко това може да е само измислица.
Може би той наистина е луд.
Върни се скоро, скъпи.
Липсваш ми.
На Майкъл! Нямаше да успея без теб
С любов, Катрин