Въпреки че Колумб се загубва и не открива първи Америка.
Той е моят герой.
Бил е смел, за да преплува толкова голям океан с такъв малък кораб.
И заради него имаме неучебен ден.
Благодаря ти Хедър. Рони...
Разкажи ни за твоя герой.
ХАЧИКО
Какво пише?
Хачико е кучето на дядо ми Уилсън.
Всички казваха, че Хачи е куче-загадка.
Защото никой не знаеше от къде е дошъл.
Може би Хачи е избягал от кучкарник.
Или е изскочил от нечия кола
на далечно място, като Флорида или Ню Джърси.
Без значение как, но Хачи се загубил.
Хайде момче, хайде.
Какво малко момче!
Няма значение как е станало.
Преди доста време. В града където живеел дядо.
Хачи се появил на ЖП гарата.
Така започнала тяхната история.
Беше чудесно. Имаше много музиканти.
Не, не! Ще повървя.
Да и аз те обичам. Чао.
Здравей, приятелче. Загуби ли се?
Някой те е загубил ли?
Сигурно някой те търси.
Този приятел се мотаеше навън.
Наистина? На перона? - Да. На перона.
Добре, че си го намерил. - Да. Ами...
Клетката му беше там. Счупена е. Не знам какво става, но...
Някой ще го потърси. - Да.
Вземи го. Нека да стои тук докато го потърсят.
Не. Не мога да направя това, професоре.
Никой няма да остави такова куче. Има...
Знам това. Никой няма да го остави. Ще го потърсят.
Вземи го при теб и ако някой се появи, ще му кажа къде е.
Някой ще дойде за него. - Не разбираш.
Ако никой не дойде ще трябва да го заключа тук за през нощта.
Ако не дойдат, ще го заключа и ще е добре за през нощта, но...
Утре ще трябва да го оставя в приюта.
И ти ли си мислиш същото?
Те ще се появят, но дотогава оставаш при мен.
Хубава и топла къща. Приятни хора.
Да. Да, ще ти хареса.
Така.
Давай. Седни тук.
Точно там. Разбра ли? Да. Ето така.
Хайде. Стой. Стой. Приятно изкарване. Стой.
Здравей, красавецо. - Здравей!
Здравей! Как мина? - Беше чудесно.
Липсвах ли ти? - Ни най-малко. А аз?
Не. Дори не се сетих за теб.
Имам малка изненада.
Да, и аз имам малка изненада за теб.
Ела, имаме да си наваксваме. - Да.
Да наваксваме. Добре, ще наваксаме.
Чу ли нещо? - Клонка се е ударила в прозореца.
Сблъсках се с тази интересна ситуация на гарата тази вечер.
Защо не ми разкажеш за нея утре? Какъв е този звук?
Какво трябва да направя, за да прелъстя такава хубава жена?
Всичко е наред. - Паркър!
Имахме споразумение. - Знам.
Или забрави? - Не. Не съм.
То беше... То беше на ЖП гарата. Беше се загубило.
Щяха да го пратят в приют и помислих...
Че ще го доведеш и ще ме убедиш да го задържим?
Не искам да го задържам.
Утре сутринта ще открия на кого е. Обещавам ти, че ще направя това.
Добре. Това са нещата на Люк.
Добре. Добре.
Добре. Влизай тук вътре.
Ето така.
Виж, тук има много хубави неща.
Това ще ти топли.
Много е студено. Харесва ли ти това? Беше любимата на Люк.
Добре. Добре. Ето ти вода.
Каква ли история можеш да разкажеш? Но не можеш, нали? Да.
Добре, приятелче.
Така е по-добре.
Лека нощ, приятелче.
Ти трябва да си в кучешката къща.
Обещавам, че няма да те ухапя по пръста.
Кученце! Кученце!
Кученце! Кученце, хайде. Така е добре.
Добро кученце!
Татко, обожавам го.
Има ли си име вече? - Да. Казва се "Временен гост".
Трябва да го задържиш.
Татко, къщата е толкова празна откакто Люк почина.
Питай майка ти.
Мамо. - Да?
Можеш ли да дойдеш за малко?
Виж, даже харесва музиката ти. - Наистина?
Не мога да повярвам. Това е куче-чудо!
Трябва да го задържа. - Никакви кучета повече.
Не го окуражавай. - Няма.
Много си лоша.
Татко, той ще излезе от това. Ето. - Да. Страхотно е.
Пробвай това. - Харесва ми.
Побира ли се? - Мисля, че да.
Събираш ли се вътре, приятелче? Да!
Тази е добре. Харесва ми. Идеално.
Значи се видя с Майкъл снощи? - Да.
Отидохме хълма и гледахме кометите.
Беше хубаво. - Много романтично.
Беше.
Определено се случва по-често...
Вие ли сте... - Мога да ли ти помогна?
Да. Намерих го на ЖП гарата снощи.
Ще го приберете ли? - Да го приберем? Не.
Това не е пансион, а кучкарник.
Виж, току-що го намерих. Какво да правя с него?
Дай да го видя.
Да. Сладък е.
Това ще помогне за осиновяването му, но им даваме по две седмици.
Ела. - Две седмици?
Да. Пренаселени сме.
Извини ме.
Ще ви звънна следващата седмица.
Добро утро, Мери Ан. - Как си, Паркър?
Добре съм. Може ли да те помоля за услуга.
Разбира се, за каквото и да е.
Виж го само!
Здравей, мъниче! Здравей. Здравей!
Той е великолепен. Ти от къде се появи?
Мотаеше се на гарата. - Здравей, скъпи.
Не знам. Много е странно. - Наистина? Той е прекрасен.
Може ли да окача това? - Да, добре.
Може ли на прозореца? - Да, на който си избереш.
Паркър, това куче е удивително.
Интересува ли те?
Кое, кученцето? - Хубаво, малко кутре като това.
Какво мислиш, Антония? Нов съквартирант?
Антония, не!
Да, да.
Намерено е кученце!
Добро утро, г-н професор. - Раджит.
Едно захарче и две сметани идват. Какво имаме тук?
Имам нов приятел. Искаш ли куче? - Предпочитам пари в брой.
Ще бъде добър пазач, нали?
Куче да пази кренвиршите? Не мисля, че ще стане.
Нито пък аз.
Човече, сериозно, за какво ти е куче?
Всеки ден трябва да го разхождаш, храниш и чистиш.
Колко от тези мога да взема за него? - Безплатни са.
Твърде много проблеми. - Прав си.
Благодаря, Джас. - Няма за какво.
Здравей! Някакви новини? - Не. Никой не го потърси.
Никой?
Странно. Наистина странно.
Ще го подържиш ли са малко? - Да.
Сладък си.
Направих листовки. Ще закачиш ли тази?
Моля те! - Добре, но само заради теб.
Какъв сладур си. - Знам, знам.
Хайде. - Много му харесва да е в чантата.
Благодаря! - Професоре, без кучета във влака.
Без кучета във влака. - Благодаря!
Добре. Секунда, да пробвам нещо.
Да пропуснем повторението и да минем на лирическата част.
Добре. - Да го пробваме.
Но трябва да ускориш. Не трябва да...
Когато стигнем до лирическата част, просто вдишай дълбоко.
Не забравяй да дишаш.
Здравей!
Така е великолепно.
Не искате ли кученце? Искаш ли кученце?
Не, благодаря.
Само това бе останало на кафеза.
"Яманаши". Само това мога да разчета.
Какво е това? - Префектура в централна Япония.
Това не е обикновено куче. - Не е.
Той е Аки-та или Акита, както бихте казали.
Много специална порода. - Да?
Какво е това? - Хачи.
Какво? - "Осем" на японски.
Число на добрия късмет. - Добър късмет.
Много добре. Хачи. Хачи.
Хубаво име. Харесва ми. - Може да е бил осмият в котилото.
Духовното значение на числото осем
стига до небето и се връща на земята.
Какво мислиш? Искаш ли го?
Аз? Мисля, че той вече е избрал.
Какво значи това? - Че той е твой проблем, а не мой.
Ти не си проблем, нали? - Е...
Дали ти си го намерил или той - теб, никой не може да каже.
Било е писано да се случи.
Той също каза, че шогуните са отглеждали тези кучета за бой и лов.
Предполагам, че е един вид кралска особа.
А Кен даде ли ти идеи къде да му намериш дом?
Вече съм сложил десет обяви.
Все някой ще потърси Хачи.
Кой е Хачи? - Това...
Тава значи символа на нашийника му.
Вече си го кръстил? - Не съм.
Искаш да го задържим? - Не искам.
Не искам да го задържа. - Признай. Искаш.
Дори и не съм си го помислял. - Напротив.
Хачи.
Къде отиде?
Не!
Паркър, това са месеци тежък труд. - Кейт, съжалявам.
Искам да остане там цялата нощ. - Да. Да.
Да не се връща. Чу ли? - Да.
Чух те преди. Чувам те и сега.
Четири месеца труд.
Хачи.
Ела, приятелче. Ела тук.
Да, ти идваш вътре.
Да вървим.
Добре.
Да видим дали ще те открия тук.
Да. Ето те и теб.
Корените ти се проследяват поне 4 000 години назад, а може и повече.
Да. Какво друго имаме тук?
Да. Харесва ли ти?
Пише, че първата дружба
между хора и животни е била с вас.
Знаеше ли това? Знаеше ли го вече?
Знаеше го, нали? Да, знаеше го.
Да изгасим това.
Да видим къде ще те настаним.
Това изглежда добре, нали?
Добре, стой там. Стой там.
Добре. Стой там.
Стой там.
В един момент той се установява...
Добре.
...замръзва и хвърля на дясно, както го направиха във втория мач.
Ще остана за малко.
Човек на втора, два аута.
Да!
Лопез, много добра игра в края на ининга.
Събуди се. Не се...
Тъкмо се качвах. - Да. Да, разбира се.
Просто една нощ. Само една нощ. Бъди добро момче.
Стой там. Ще си добре.
Не мога да повярвам.
Харесва "Янките".
Не може да бъде. Наистина? - Така е.
Това ще е забавно. Добре.
Хачи, ето какво ще направим. Това е топка. Топка, хвърляне.
Отиваш, вземаш я и ми я донасяш. Ясно?
Готов ли си? Донеси я.
Хвани я.
Не, не, не, топката. Хач.
Хачи. Хачи, Хачи, Хачи. Хачи. Хачи.
Сега я хвърлям, а ти ми я донасяш. Нали? Почваме.
Хвани я.
Хачи, не така. Вземи топката.
Хачи, ела тук. Хачи, хайде.
Хвани я. Ела тук. Ела тук. Хачи, Хачи.
Виждаш ли топката? Ела тук.
Хачи. Хачи, ела тук.
Можеш да го направиш. Сигурен съм.
Не прекаляваш ли? Кучето е проблем,
но татко се опитва да го реши.
Добре. Добре.
Мамо.
Хачи, Хачи. Топката. Топката, топката.
Вземи топката. Ето така.
Той се е побъркал.
Хачи.
Ало?
За кучето, да. Вие ли сте собственика му?
Не, никой не го е потърсил още.
Искаме да сме сигурни, че кучето е в добри ръце.
Кой ви е номерът? Съпругът ми, ще поиска да ви звънне.
Секунда само да взема нещо за писане.
Хачи, Хачи. Ела тук, Хачи.
Хачи. Добре. Хачи.
Здравей, Хачи. Хачи.
Татко, дай да ви снимам. - Ало?
Момче!
Вече са взели кучето.
Да. Наистина съжалявам.
Хачи.
Не, не, не! Хач. Хач. Хач. Хач.
Добре, хайде. Хайде, внеси го. Внеси го.
Не може да дойдеш. Не може. Трябва да отида на работа.
До довечера. Чао.
Добро утро, професоре. - Добро утро.
Закъсняхте. Ето ви нещата. - Мерси.
Едно захарче и две сметани.
Последно повикване за експреса за Провидънс.
Извинявайте, извинявайте.
Хачи!
Какво правиш тук? Какво правиш тук? Какво правиш?
Трябва да се прибереш. Тръгвай. Не. Отивай в къщи.
Трябва да се качвам. Тръгвай.
Добре, ела. Трябва да се прибереш.
Професоре, да задържа ли? - Да.
Тридесет секунди. - Благодаря.
Прибирай се. Добре, тръгвай. Прибирай се.
Чък, ще се забавим за малко, става ли?
Прибирай се! Тръгвай!
Отиди в къщи. Хайде, прибирай се. Прибирай се.
Добре го е тренирал, нали? - Добро момче.
Професоре.
Благодаря, Карл. - Сигурен ли си?
Да. - Добре. Тръгвайте.
Да ти повикам ли такси?
Не, ще го заведа до вкъщи. Всичко е наред.
Човече!
Паркър? Ти не тръгна ли за работа?
Тръгнах. - А сега копаеш?
Той е излязъл и изпуснах влака.
Не казвай нищо. Знам какво ще кажеш.
Ще се окаляш. Остави на мен. Хвани следващият влак.
Добре. Благодаря.
А ти, стой тук. - Ще стои.
До довечера. Довиждане.
Ето ти бисквита. Бисквита.
Добре. Добре. Само още една. Само още една. Това е всичко.
Не бързай, не бързай.
Добре ли е?
Вкусно ли е? Добре.
Добре, добре. Тази е последната.
Заповядай. Добро момче, Хачи.
Добре.
Добре. Само още една.
Заповядай.
Превъзходно. Това е великолепно. Гордея се с вас.
Извинете пак, че закъснях. Прощавате ли ми?
Да. - Добре. Благодаря ви.
Здравей, Хачи. Какво правиш тук?
Здравей, Хачи!
Какво правиш? Какво правиш тук?
Гара Бедрижд.
Виж се само! - Да. Да, г-жо, има един в 7:30.
Добре ли си?
Цял ден ли стои тук? - Не. Дойде преди две минути.
Застана там. - Шегуваш се.
Да си виждал Кейт? - Не съм я виждал.
Добре.
Не знам, да си ходим. Добре.
Ах, ти!
Хайде. Хайде, момче.
Хайде. Хайде.
Мамо? - Да, скъпа. Тук съм.
Здравей! - Здравей!
Нося чипс. - Благодаря мила.
Здравейте, г-жо Уилсън. - Здравей, Майкъл.
Викай ми Кейт. Благодаря.
Изглежда вкусно. - Да, това си е гуляй.
Занеси това на татко. - Добре.
Той е отзад. - Скарата загрята ли е?
Да. Радвам се да те видя. - Аз също.
Да нарежа ли тези? - Да. Ще ми е от помощ.
Знаете ли, ходих на уроци по китара, като бях малък.
Така ли? - Да, като бях на 9 - 10 години.
Но спрях, защото брат ми прещипа пръстите ми с една врата.
Казваше, че е случайно, но след това аз...
Спрях да свиря, въпреки, че не трябваше.
Защото обичам музиката и уважавам музикантите,
и хората свирещи... - Майкъл, обичаш ли дъщеря ми?
Да, господине. Обичам я.
Добре, защото това трябва да помниш, когато дойдат лошите дни.
Разбирам.
Хачи, това е Майкъл. Майкъл, това е Хачи.
Приятно ми е.
Хачи, искаш ли да си поиграем?
Да? Готов ли си? Добре, отиди и хвани топката.
Ето я там. Хвани топката. Ето там е. Дръж!
Хачи, донеси я. Дръж! Донеси топката.
Майкъл, ако искаш топката, трябва сам да я вземеш.
Хачи не носи топката. Той не прави това.
Добре.
Добре ли си? - Всичко е наред. Продължавайте.
Добре ли си? - Напълно. Ще донеса топката.
Добре. - Всичко е наред.
Вижте това. - Наистина ли си добре?
Нека не ви развалям играта. - Добре.
Той просто ви разсейваше. - Добре.
Ако хвърля топката на 30 см., ще я донесеш ли?
Наистина? Дори да я хвърля там, няма да я донесе? Няма ли?
Да носи неща? - Да. Аз хвърлям, а той донася.
Не иска да го направи. - Не и кучетата от порода Акита.
Те имат нещо против това? - Не, ако искаш куче,
което да ти носи неща, вземи коли.
Не. Хачи ми харесва. Доволен съм.
Добре, защото кучетата от порода Акита, не угаждат на хората.
А какво правят? - Той идва да те посрещне,
защото има специална връзка с теб. "Приятелю, донеси топката".
Защо да го прави? - За удоволствие. За бисквита.
За да ме направи щастлив.
Не можеш да ги купиш. Те са японци, а не американци.
Не ме занасяй, човече.
Ако ще ти донесе нещо, то ще е поради много специална причина.
Ще открия тази причина.
Не, Хач. Върни се. Не можеш да дойдеш.
Съжалявам, но не можеш да дойдеш. Върни се. Хайде.
Сега стой.
Добре, ела. Ела. Всичко е наред, ела.
Хайде, хайде.
Хач! Хач! Хач! Хач!
Хайде, хайде.
Хач! Хач!
Хайде да вървим. Ела! Ела!
Добро утро, Милтън. Как си? - Добро утро.
Майра. - Добро утро, Паркър.
Не стой много на слънце.
Добро утро, г-н професор. - Добро утро.
Не хапе, нали? - Благодаря.
Няма, много е добър. Хайде, момче.
Прибирай се направо у дома.
Направо у дома. Ще го направиш ли за мен.
Ще се видим довечера. Тръгвай. Прибирай се.
Добро момче. Добро момче!
Страхотен ден, Карл, нали? - Приятен ден и на вас професоре.
Хачи.
Заповядай, да. Не казвай на Милтън.
Да.
Здравей, Хачи. Добро куче!
Какво добро момче.
Добре, хайде да се прибираме. Хайде.
Това е добре.
Хач.
Хайде, хайде. Да върви. Да вървим.
Още шампанско? Има ли някъде шампанско?
На три. Едно, две, три.
Хачи!
Хубава работа, Джейк. - Благодаря.
Кейт? Да си виждала Хачи? Не беше на гарата.
Не съм го виждала от сутринта. Ела тук.
Виж я.
Ще повярваш ли, че е била скрита от 30 години?
Не е ли красива? - Да, красива е.
Изоставам от графика. - Ще наваксаш.
Помисли си за откриването и ще се побъркаш.
Младата солистка излиза на сцената и пее от Бохеми.
Следва танц, разбира се.
Следват рок, рап, хип-хоп, джаз и Хамлет.
И тогава, разбира се, целият град
ще се изправи, за да аплодира.
Ще е пълна лудница. Кметът ще те види,
ще те покани на сцената и ще ти благодари,
че си направила това възможно.
Така ли? - Да.
Това ми хареса.
Хачи!
Ела тук, момче.
Хачи!
Хачи.
Какво правиш тук?
Добре.
Стой, стой. Хачи, стой.
Добре, махай се. Давай, махни се.
Махай се! Махай се!
Махай се от тук. Махай се! Махай се!
Добре, добре.
Хайде, хайде, хайде!
Паркър?
Опръска ни скункс.
Ще дойдеш ли при нас? - Не, ще се въздържа.
Добре.
Преди да легнете отворете някой прозорец.
Мислиш ли, че миришем толкова лошо?
Вероятно си прав.
Мамо!
Здравей, мила. Какво има?
Имам нещо да ти казвам.
Познай какво? - Какво?
Добре, почакай. Само почакай. - Какво? Какво?
Виждаш ли нещо различно?
Не. - Да!
Скъпа!
Това е прекрасно!
Трябва да се обадя на баба ти. - Добре.
Къде е татко? - На вън, както обикновено.
Тате!
Татко.
Татко, какво правиш? - Масаж на цялото тяло.
Гледам от книгата. Просто... - Ще ставаш дядо.
Трябва да натиснеш доста надолу. - Татко, татко.
С Майкъл ще имаме бебе. Бременна съм.
Исусе! Ти ще...
Наистина ли? - Да.
Ще имаш бебе?
Ще ставам дядо. - Да.
Кейт! Не мога да повярвам!
Това е прекрасно, скъпа. Много се радвам за теб.
Здравей, скъпа. - Здравей, мамо.
Съжалявам, че закъснях.
Какво носиш? - Всякакви здравословни неща.
Пресни зеленчуци, малини, сандвич със зеленчуци.
Докато бях бременна с тебе, всяка вечер пращах баща ти
за пица с червени пиперки и аншоа.
Той дори не можеше да ме гледа докато я ядях.
Не е за вярване, че с татко сте женени от 25 г.
Били сме повече време заедно, от колкото сами.
Татко ми е казвал, че след първата ви среща,
като се е връщал към колата, си му липсвала толкова много,
че се е върнал обратно. - Гледах го от прозореца.
Когато го видях да се връща, за малко да изтичам
до вратата и да скоча в ръцете му. - Трябвало е.
Да. Но аз първо мисля, а после действам.
Това е истина. Така е. - Не прави това.
Добре. - Добре.
Здравей, Хач. Хайде, Хачи, хайде.
Да! Хайде, да си ходим. Да си ходим.
Здравейте, професоре. - Приятна вечер, Паркър.
Приятна вечер, Мари Ан. - Как го научихте на това.
Да вървим.
Паркър?
Много дрехи си облякла.
Е, може би мога да направя нещо по този въпрос.
Благодаря!
Ще желае ли мадам още нещо?
Това зависи, от това какво предлагате.
Всичко. - Всичко?
Да, всичко.
Добре.
Знам, че ти създадох много проблеми.
И не знам, дали някога съм ти благодарил.
Знаеш колко много те обичам?
И аз те обичам.
Добре. - Да.
Особено когато не миришеш на кучешки бисквити.
Това не е толкова лошо, трябва... - Случва се... от време на време.
Обичам те. Ще ти се обадя по-късно. - И аз те обичам. Чао-чао.
Добре, Хачи, хайде.
Хачи, хайде.
Хайде. Какво ти има? Хайде.
Какво има?
Ела тук. Ела тук.
Хайде.
Ела тук. Какво ти става?
Ела тук. Проблем ли има?
Ела тук.
Добре ли си? Какво става?
Ти си добре. Добре.
Всичко наред ли е сега? Добре, хайде. Хайде.
Какво му има? - Не знам.
Хачи, идваш ли, защото трябва да тръгвам.
Днес е работен ден. Хайде, приятелю. Хайде.
Трябва да тръгвам.
Обичам те, скъпа. - И аз те обичам. До довечера.
Последна възможност.
Довиждане.
Здравей, Мари Ан. - Здравей. Как си?
Добре. Ето ти кафе и поничка. - Благодаря.
Къде е Хачи?
Хачи!
Ето го, идва.
Радвам да те видя. Какво? Донесъл си ми топката си?
Какво прави с топката?
Искаш да я носиш? Тук. Тук. Хайде. Хайде. Хвърлям я.
Хвани я. Добре, вземи я. Вземи я.
Точно така, добре. Сега я донеси.
Точно така. Ето това исках.
Да пробваме още веднъж, но по-далече.
Добре, вземи я. Давай.
Добро момче!
Да! Сега я донеси тук.
Добре, хайде. Хайде, момче!
Какво добро момче! Какво добро момче!
Не си ли доброто момче! Видя ли това?
Хвърлих топката и той ми я донесе. Прави го за първи път.
Поздравления! - Благодаря.
Ти си добро момче!
Трябва да отивам на работа. Вземи си топката.
Ето ти я. За първи път.
За първи път!
Не, не. Чакайте, г-н професор!
Ще ви направя кафето, сега. - Добре.
Закъснях, извинете. - Видя ли какво направи той?
Хвърлих топката и той ми я донесе. Не, не, задръж топката.
Искаш да я взема ли? Не мога да си играя.
Трябва да ходя на работа. Ще взема топката, става ли?
Заповядайте. - Добре, благодаря!
Ще се видим довечера. - Ще съм тук.
Прибирай се, Хачи. Прибирай се.
Добре, ела тук. Ела тук, ела тук. Ела тук. Хайде. Добре.
Всичко е наред. Ще се видим довечера в 17:00 ч., нали?
Добро момче. Долу. Прибирай се. Хайде.
Тръгвай си.
Сега беше ли по-добре?
Спомняте ли си, че говорихме за Джон Филип Суса,
велик композитор на маршове, от началото на миналия век?
Той е бил много известен човек,
но е бил против записването на музиката.
Не позволявал музика му да бъде записвана.
Дори и когато Томас Едисон отива при него
с новото си изобретение - фонографът.
Но Едисон продължил да упорства.
На един парад, той тайно записал маршируващия оркестър на Суса.
Което мисля, че го прави първия пират.
Какво мислите за това? Бил ли е Суса прав?
Добре ли е? А днешните изпълнители?
Трябва ли да можете да се качите на сцената,
и да си включите плейъра в уредбата? Това ли ще е?
Достатъчно ли е добро? Не знам.
Много по-стар съм от вас, но считам,
че има елемент от музиката, който не може да бъде уловен.
Животът не може да се улови. Сърцето - също.
Моментът на създаване на музиката отлита.
Здравей, Хачи. Как си?
Здравей, Хачи.
Лека вечер, Хачи.
Здравей, приятелче.
Готов ли си да се прибереш?
Да?
Всичко е наред. Всичко е наред.
Здравей, Хачи.
Здравей, момче.
Така ли го правеше той?
Съжалявам. Ще се науча.
Анди?
Време е да тръгваме, скъпа.
Ти си добро момче. Ще стоиш тук, нали? Ще се върна.
Чувам и виждам Бог във всеки обект.
Но още не разбирам Бог в най-маловажните.
Нито разбирам кой може да е по-хубав от мен.
В лицата на мъжете и жените виждам Бог
И в моето отражение в огледалото.
Виждам знаци от Бог, паднали на земята
И на всеки един от тях е Божието име.
И ги оставям където са.
Защото каквото и да правя.
Другите ще продължат да пристигат завинаги.
Виж, няма нужда да чакаш повече.
Той няма да се върне.
Добре, Хачи.
Направи това, което трябва да направиш.
Хайде, приятелю. Да вървим.
Хайде, момче. Хайде.
Хайде, Хачи. Хайде, Хачи.
Ще живееш при нас. Да тръгваме. Хайде.
Добре, да тръгваме. Рони чака. - Хайде.
Позволи ми да ти отворя, скъпа.
Хайде, Хач. Горе, горе, горе. Ето така.
Добро момче. Добро.
Добро момче, Хачи.
Внимавай с главата.
Добро момче.
Ето го моето момче. Анди? - Да?
Хачи! Хачи! Анди!
Хачи! Хачи, върни се! Хачи!
Хачи, хайде!
Хачи!
Виж, дойде и първият ти гост.
Здравей. Дошъл си да ни поздравиш в новата къща?
Здравей, Хач!
Здравей, Хачи! Какво правиш тук?
Виж ти, виж ти.
Отива си на мястото. - Не се ли преместиха.
Така е. Не ти ли изглежда гладен?
Размекваш се, Джас.
Хачи!
Искаш ли хотдог? Хайде, момче, вземи си.
Хачи.
Май не му харесва как готвиш, Джас. - Специалитета на Джас.
Хайде, ще ти хареса. Хапни.
Хайде. Хубаво е.
Той от къде се появи? - Просто дойде.
Хайде, момче. Вземи го.
Хачи внимавай. Той има хотдози, по-стари и от теб.
Не го слушаш, нали?
Хачи! - О, Боже.
Здравей! О, Боже, толкова се тревожех за теб.
Защо се мотае около него?
Тя е дъщерята на професора. - Така ли?
Той живее при тях.
Ще се дойдеш ли у дома с мен?
Защо го отвежда? - Всичко е наред. Няма проблеми.
Хайде. - Да вървим, приятелю.
Благодаря ви много. - Добре.
Благодаря ви!
Така е най-добре за него.
Хайде, дай ми едно кафе.
Джасет, хайде. Дай ми едно кафе.
Аз също си мисля за него. Всеки ден.
Знаеш, че те обичаме, Хачи.
Искаме да останеш с нас.
Но ако трябва да тръгнеш, тогава няма проблем.
Добре.
Сбогом, Хачи.
Добър вечер, Хачи.
Здравей, Хачи.
Заповядай. Но не казвай на Майра.
Лека нощ, Хачи.
Здравейте, как сте? - Аз мисля...
Лъки, да тръгваме.
Хайде, скъпа. Лъки.
Момиче, хайде. Лъки, да тръгваме.
Извинете ме. - Да?
Кучето, което стои там. - Да?
Това ли е кучето, за което толкова много се говори?
Да. За какво ви интересува?
Извинете. Аз съм Теди Барнс и работя за вестник "Унсокет Кол".
Много го обсъждат.
Не знам. Може да излезе добра история.
Бойлинс, Карл Бойлинс.
Б-о-й-л-и-н-с. Да. С "й".
Аз го намерих и го предадох.
Така ли? Карл, а той къде живее?
Не сме наясно. Той идва и си отива.
Никой ли не го безпокои? - Не. Свикнахме с него.
Той си прави, каквото си пожелае.
Може ли да ви снимам? За вестника.
Добре, ако Хачи е съгласен. - Благодаря ви много. Много добре.
Една портретна снимка, моля.
Без кучето? Добре. Стой тук.
Е, аз...
Да, разбирам. - Оценявам жеста ви.
Много мило от ваша страна.
Добре, а сега го прегърни. - Добре.
Погледни натам. - Усмихнете се.
Това е... Това е красиво. Благодаря ви.
Вярно куче, чака завръщането на починалия си собственик.
Здравей, Хачи.
Това дете от Дери, ти изпраща парите си за закуска.
Иска да ти купя нещо вкусно с тях.
Това е третото писмо за седмицата.
Ако продължава така, ще трябва да ти открием банкова сметка.
Недей да казваш, че не ти давам достатъчно.
На рисунката кучето прилича на бандит.
Погледни това, не е ли сладко?
Здравей, Хач. - Защо ти се занимаваш с парите?
Аз съм му настойник.
Идвам веднага, господине.
Пътническият влак за Ривър Джънкшън се намира на втори коловоз.
Хачи.
Заповядай, Хачи.
Ето. Гладен е, нали?
Да. Много е студено и той трябва да се храни.
Аз съм Джасджийт. Държа щанда за закуски.
Кен Фуджиоши, приятел на г-н Уилсън. - На професора?
Едно захарче и две сметани.
Значи сте прочели статията? - Прочетох я.
Срещнахте ли името ми в статията? - Да.
Два пъти. - Нека да ви помогна с разходите.
Не. Без пари, моля. - Ако се разболее? Пари за лечение?
Ще съберем от дарения. От пътуващите и продавачите,
и ще се погрижим за него.
Гаровият площад е домът на Хачи.
Всеки ден идва и застава тук.
Ще направите ли това? - Да се погрижим за него? Да.
Добре, тогава аз...
Трябва да продавам закуски.
Благодаря ви много.
Мина вече година, нали?
Понякога се будя посред нощ
и си мисля за Паркър. Той беше добър приятел.
Разбирам как се чувстваш.
Хачи, приятелю, Паркър никога няма да се прибере.
Но ако Хачико иска да чака, тогава да чака.
Искаш да го дочакаш, нали?
Пожелавам ти дълъг живот Хачи.
Ела тук, господинчо. Ето така. Добро момче.
Искаш ли още? Добре, хайде.
Добре, хайде, момче. Последното парче. Вкусно е, нали?
До утре, Хачи.
Чао, Хачи.
Последно повикване за Оукланд,
Ууд Ривър Джънкшън и Фор Корнерс. Влакът тръгва от втори коловоз.
Г-жо Уилсън, радвам се да ви видя.
Добър вечер. - Благодаря.
Това е жената на професора, нали?
Днес на сцената: Венецианският търговец.
Паркър Уилсън 1947 - 1998
Кейт.
Кен.
Мина доста време.
Така е.
Това са десет години. Можеш ли да повярваш?
Здравей, Хачи.
Добре, приятен ден! - Благодаря, Джас.
Кой би повярвал? - Знам.
Когато за първи път...
Хачи?
Ти още чакаш.
Точно така.
Може ли да изчакам следващия влак с теб?
Да?
Благодаря.
О, Хачи.
Много е красива. - Харесва ли ти?
Тази е хубава, нали? - Това съм аз.
Знам, спомням си.
Спомням си. Бях там и направих тази снимка.
Изглежда толкова сладък.
Бил е на сватбата? - Да. Той е точно там.
Точно там. - Дядо къде е намерил Хачи?
Рони, всъщност, Хачи е намерил дядо ти.
Как?
Една вечер дядо ти се прибирал от командировка.
Слязъл на перона,
тръгнал да влиза в гарата...
Здравей, момче.
Здравей! Хайде, да тръгваме. Хайде!
Хачи!
Здравей, момче.
Никога не съм се срещал с дядо.
Той е починал когато съм бил малък.
Но когато чуя за него и за Хачи, чувствам, че го познавам.
Те ме научиха, на това какво е лоялност.
И на това, че никога не трябва да забравяш някой, който си обичал.
За това Хачи, винаги ще бъде моят герой.
О, Боже, колко е сладък. - Здравей, момче.
Подлудява ме. - И той се радва да те види.
Можеш ли да вървиш?
Хайде, Хачи. Да вървим
Хайде.
Тук, момче.
Истинският Хачико се е родил в град Одате в Япония през 1923 г.
Когато неговия собственик, д-р Еисабуро Уено,
професор в Токийския университет, умира през май 1925 г.
Хачи се връща на ЖП гарата в Шибуя в продължение на девет години.
Хачико умира през месец март 1935 г.
Днес, пред ЖП гарата в Шибуя,
има бронзова статуя на мястото, където Хачико е чакал.
Превод и субтитри: JackDan http://subs.sab.bz © 2010