Чува ли се нещо?
Не идва още. - Нищо.
Трябва все някога да дойде. - Ще си го чакаме,кво.
Такова чакане за всеки влак! Нелепо е!
Леле,защо така говорите, г-н Мирко? - Не е ли хубаво,като пристигне?
И на теб ли ти се струва хубаво? - На мен винаги ми се струва хубаво.
А на теб? - Хубаво e, хубаво.
Прекалено хубаво е.
А,Мариола? - Хубаво е.
Хубаво е, г-н Мирко! - Хубаво е, наистина.
Ако не дойде до час-два, си отивам!
ИВКОВА СЛАВА
по разказа на Стефан Шремац
Радват се като деца, като видят влака.
Не зная дали железницата ще ни донесе нещо хубаво.
Какво очаквате, проф. Шремац?
Очаквам проф. Каниц от Виена.
Образован човек... и в се пак простак.
Първата ни железница... Нашата гордост. Как пътувахте, професоре?
Пристигнах... Това е важно.
Това е Ниш. На римски - Наис.
Рожденото място на римския император Константин Велики.
Всеки,който се е запътил към Босфора,трябва да мине оттук.
Кръстоносците, тръгнали да освобождават Божия гроб, също.
Ориенталски град, така ли? - Турците с векове са били тук.
Да, но малко по малко, крачите към Европа.
Много от нас идват тук от Белград,и чак от Прага и Виена.
Има от нас и от Сараево! - Колко прекрасно мирише това агне!
Георгьовден наближава.
Всички тук го очакват с нетърпение.
Очакват го и християните, и ние, мюсюлманите. - Байрам? Защо е така?
Заради многото Славии, които ще посрещат.
Аз ще гостувам на приятелите ми на слава,а ще ги посрещам на Байрам.
Айде, този чужденец, го доведи вътре. - По-късно, по-късно.
Слава? Какво е Слава? - Човека не знае какво е слава. Обясни му,моля те.
Това е първото нещо, което един чужденец трябва да знае за сърбите.
От целия християнски свят, само сърбите имат такъв празник-Слава.
Професоре,нямам нищо против Вашата "Ивкова Слава",но Калчо ще Ви съди.
Пази се, професоре!
Екс-Краля Милан? Той не е ли във Виена?
Неговият син, Крал Александър,го е назначил за главнокомандващ на армията.
Сега често е тук. - Да,да, като не е във Виена.
Нашата първа междуградска линия, между Саша и мен.
Нека е благословена!
Режисьор Здравко Шотра
Ваше Величество, Ваше Преосвещенство, уважаема публико...
Края на бурния 19ти век ни носи велико чудо...
каквото е телефона!
Телефона ни разкрива един нов свят!
Вярвате ли,че сега тук, в Ниш...
...можеме да чуeме хора, който пее чак в Белград.
Този апарат тук прави възможно това, който се казва "звучняк" /високоговорител/!
Момент.
Ало... Белграде!
Тук Ниш!
Ало!Ало!
Чуваме ли се? - Ало,Ниш, тук е Белград!
Може ли да чуеме Първия Белградски певчески хор от "звучняка"?
Господа! Господа!
Обуздайте силната емоция!
Простете ни, Ваше Величество.
Сърбия неудържимо се впуска към прогреса.
Защо иска да Ви съди? - Калчо ли?
Написах разказ, "Ивкова Слава", която разкрива истината.
Вие малко сте го разкрасили, а те са се познали?
Да. Ако го прочетете, бихте разбрали много за сръбската Слава и нашия манталитет.
Вие със сигурност ще ми го разкажете. - Късно е.
Ако не свършите тази вечер, тогава можете да завършите утре?
Всичко беше така...
Виждате ли ония там, по средата, ония с коженото боне?
Казва се Живко. За мен е Ивко.
Още ден-два и ще посрещнеме Гергьовден. Тогава е Ивковата Слава.
Ивко,юрганджията,се радва винаги като за сефте.
Бегай с'а!
На този ден врата му ще бъде широко отворена за всеки.
И тази Ивкова порта ще бъде отворена за канени и за неканени гости.
На Слава не се и кани.
Чираците и домакинята Параскева чистят къщата
и отвън, и отвътре.
Да изглежда така сякаш млада булка чака своя жених.
Абе,дете! Сутринта се къпах.
Чакай! Не влизай вътре! Чисто е. Иди в кафето при аверите си. - Добре,добре,ще ида.
Митанче,свали си обувките!
Добър ден! Знаете ли,че на Гергьовден празнувам Слава?
Знам,знам. - Заповядайте!Елате!
Знаете ли,че на Гергьоден празнувам Слава? Заповядайте. Елате!
Ще дойда! На всяка цена! Аз съм ти сигурен!
Ще дойда, не се притеснявай!
МИТА КРИСТИЧ - ВЪЛКА ГАЛАНТЕРИЯ
Ивко има трима неразделни приятели.
Вълка е придобил прякора си заради голямата си лакомия.
Но е ненадминат майстор в шиенето на дрехи.
Вълк! - Ивко!
Къде си?Айде да ядеме!Умирам от глад! - Празнувам Слава вдругиден. Имам си работа.
Пие Рибата от бурета, юнак в пиенето,
но досега никой не го е видял мъртво пиян.
О, побратиме мой! - Айде да пиеме по едно. - Айде!
Ако някога сте чули за фамозния Калчо,ето го, това е той.
Микал Николич - Калчо, калайджия и ловджия
Казват,че лъже като всеки ловец.
Да,да! При Калчо няма лъжа и измама!
О, комшийке, Сике! - Ооо!
Добро утро, комшийке Сике! - Добро утро!
Ще дадеш ли твоята Мариола да помага около Славата?
Да,да! Ще бъде чест да помага в такава видна къща,Кево!
Нали, Мариола? - Да, г-жо Параскева.
Да я пазиш. Много е хубава!
Ето!"Князова" за моя Ивко, "Вайстерствово" за моя Калчо,а за Вас, двамата,две нови вина.Ето,Риба,пробвай!
Винаги са заедно. Кой им върши работата?
Кой я върши? Чираците я вършат.
На мен не ми е чудно как Господ ги е създал, а как ги е събрал?
Охо,виж това!
Малкия, дай от мойто!
Добър ден!
Кой е тоя?
Г- н Калчо... Как върви лова?
А,толко ги има,с голи ръце можеш да ги влачиш. - Да бе, верно ли?
Сега на всички ще ви разкажа една история за Чапа. - Недей, моля те!
Не мога сега пак да я слушам. - Нова е,човече. Не съм я разказвал.
Разказвайте,моля Ви. Много ще сме Ви признателни.
Кой е тоя? Слушайте.
Седя си аз в дюкяна. А на небето слънцето напича...
Това ли е дюкяна на Калчо, шивача?
Ако Ви трябва Калчо, аз съм Калчо калайджията.
А Калчо шивача... няма го тук.
Аз този Калчо търся. - А за какво Ви трябва Калчо?
Кралят ще ходи утре сутринта на лов
и някой му е казал, че твоя Чапа прави чудеса.
Кралят те поздравява и те моли да му заемеш твоя Чапа.
Господине... За Краля живота си бих дал.
Ама Чапа сам,без мен... Не става! Малък,дай клещите.
За Чапа сме готови да изпълним всички Ваши условия.
Бъдете готови утре сутринта.
Знаеш ли,Калчо,кой ти беше в дюкяна? - От къде да знам? Офицер нек'ъв.
Крал Милан!
Краля! Класика...
Чуден материал за театрална пиеса.
Лъжеш славно като всеки ловец! - При Калчо няма лъжа и измама.
Зазорява се. Гергьовден е.
Младите вече са тръгнали към полето да дочакат Гергьовското утро.
Да даде Господ нашата Слава на Гергьовден да празнуваме в мир!
А нищо от това прекрасно утро не е подсказало,че няма да е така.
Да даде Господ и Св. Георги!
Ела,Митанче.
Честита Слава,г-жа Параскева! - Благодаря,Митанче!
Подстрига ли се? - Подстригах се,г-н Ивко.
Облечи това и да отиваме на черква.
В слава и чест на Св. Великомъченик и Победоносец Георги, поднасяме тази молитва
Приеми с щедрост и мисли за своя жертвеник. В името на Отца и Сина, и Св. Дух. Амин!
Сике... - Честита слава,съседе!
Драго ни е! Заповядай!
Ако някой те пита:"В тази къща ли празнува Слава Живко Михайлович?", ти кажи:"Тук е,заповядайте!"
Почерпихте ли,майко,с жито вече? - Не съм. - Айде,иди!
Честита Слава! - Благодаря!
Честита Слава! - Благодаря,комшийке Сике!
Ммм, почерпи със жито. - Айде!Айде,малката! - Еех,Кево!
Заповядайте! Натам!
Мариола,спазвай благоприличие, в земята да гледаш както подобава на щерката на една вдовица.
Отивай си,мамо. - Ще си ида,ще си ида.Ееех...
Приказна девойко! - Какво говориш?
Юлия! Офелия! Дездемона!
Милейди... Как да Ви наричам?
Никак не ме наричай! Бегай натам!
Девойко! - Мариола се казва.
Прекрасно име... Мариола!
Господине... Дали някога Ви се е случвало
един поглед на девойка да Ви разтърси като стотици гръм и мълнии?
Еее... - Еее... Наистина...
Какво да направя? - Влизай вътре.
Не... - Защо? - Не!
Не познавам домакина. Не съм канен.
На Слава не се кани. - Наистина ли?
На Слава,а? - Да,да,малко.
Айде!Айде!Айде,бе!Отивай!
Добър ден! - Честита Слава! - Мило ни е!
Честита Слава! - Пълни са му ръцете с бонбони и не може да ги махне.
Честита Слава! - Благодаря!Благодаря! - Заповядайте!
Честита Слава! - Благодаря! - Мило ни е!
Мариола...
Кой Ви доведе? - Любовта.
Любовта ме е подтикнала да дойда, даде ми сила.
Очите ми... - Отивай си!
Мариола,почерпи гостите с вино.
Всички ли са обслужени?
Добре,де!Не сме глухи в къщата!
Честита Слава,домакине!
Какво искате? - Ракия!
И малко хляб и стари дрехи за мойте циганчета... Да ти даде Бог много пари и злато!
Суз,бе,говедо циганско! - Суз,бе,суз!Махай се!
Такива думи никога не сме се разбирали да говорим!
Нищо,де!Нищо не се случило!
Той не е от наште! От някакви други цигани е.
Има различни цигани... Има цигани... цигани... и цигани.
Ако не празнуваше Слава... да вземеш нож и да ни заколяш душманската.
Пуснете ме,цигани!Аз ще го заколям и жена му ще заколям,и децата му!
Не е на добро тази свада. - Не вещае добро.
Да се отбиеме малко при Ивко. - Не можеме при Ивко малко.
А защо не можеме? - Ивко ще си го пазиме за накрая.
Айде! Побратиме!
Благодаря,заповядайте...
Благодаря,драго ни е... Благодаря,мило ни е...
Айде,старите гости! Идват нови!Айде да се ходиме!
Да върна ли кафето? - Ето,аз ще Ви помогна.
Наричай ме "драги мой" и аз ще се кръстя отново.
Абе, ти не си кръщаван!
Майстор Ивко, имаш прекрасен ден за Слава.
Винаги е хубав Гергьовден! - Хубав е! - Не винаги.
Аз помня,че един път трябваше да запалим огън.
Студено беше,на мнозина пуйчетата измръзнаха до смърт.
Измръзнаха? Ооо,горките пуйчета!
Нищо не е подсказа,че ще е толкова хубаво. Очарован съм!
Не знам дали сте забелязали.
Изпихте ли си кафенцето,приятелю? - Да,да.
Питам!Нали знаеш,може да се забрави,че си отива човек и без кафенце?
Ивко! - Ивко!
Айде,влизайте! - Още четири-пет Слави! - Абе,айде,бе!
Още пет Слави и сме твои! - А при Лазо? - Оу! Още шест Слави!
Мариола,ела,малко вино донеси. Ела,ела!
Заповядайте,който пуши тютюн...
Ние пушиме... - Ооо,ние пушиме. Мерси!
Не! Това съм оставил преди седем години!
А аз щом се пробудя, паля.
Дай му едно "сиктер" кафенце и да си ходи.
Някой гладен да ми предложи пържола или цигара...
Ти би взел и едното,и другото!
Кой е тоя бродяга? - Блъскам си главата кой е.
Четири пъти му дават "сиктер" кафенца и не зацепва да си ходи.
Покойния Марко е починал... Бог да го прости... - Стига,бе?
Какво "стига,бе"?
Мисля,че това,че... тоя г - н Марко... е починал... мисля,че е... лошо.
Какво има ти да мислиш,бе? Какво щях да кажа?
Аааа... Покойният Марко ми каза: "Кой? Ти да оставиш цигарите?"
Всичко това е много интересно. Моля Ви,продължете.
Предполагам,че сте се хванали на бас,а? После?
А после? Като знаеш всичко, ти продължи!
Къде е тоя домакин?Домакинеее! - Ивко!
Колко мислите тука да останете? - Ее,това не може да се знае. - Час-два.
Не можем да претупаме побратима. - Айде,ние да се погрижиме за децата.
Е,колко е добра! - Кажи на Чапа,че бързо ще дойда.Айде!
Ивко,бре! - Еее,Ивкоо!
Побратиме! - Е,крайно време беше да се сетите и да дойдете!
Знаете ни! Трудно се навиме да отидеме на гости.
Затова пък един път отидеме ли, после трябва да ни гонят!
Знаете ли приказката за мечката?
Дърпали са й ухото,докато се качи на дървото,
а после са й дърпали и ухото, и опашката,докато слезе!
Елате,малко да поседнем. - Малко? - Защо малко?
Твоя дом е наш дом! - Отивате ли си?
Стойте,бе!Моля ви! - Трябва да отстъпим място на младите!
Къде така?Лоши ли ви е при нас? - Не,напротив!
Но като ти е най-сладко,казват старите, тогава спри.
Да не би да ви се развали компанията,ние като дойдохме?А?
Където отидеме ние, компанията може само да стане по-весела!
Стойте,моля ви! - Стойте!
Честита Слава,домакиньо! - Благодаря,благодаря!Мило ми е!
Къде са вашите господарки?
Слуги не сме,господарки нямаме! Имаме жени и домакини!
Аз нямам нито жена,нито домакиня!
Калчо?Ходиш ли,Калчо,на лов? Има ли дивеч?
А?Не съм ли ти разказвал?
Ехе,сега ще чуеш!
Беше... по средата на зимата...
Голям студ...
Толкова много зайци бях утрепал, че трябваше да взема едно магаре да ги прибера.
Ето ти заек. - Благодаря,Калчо! - О,Кузмане!Ето и на тебе!
Слънцето напича, ще пукнеме и магарето,и аз.
Лъжеш,Калчо,лъжеш! - Ето ти и на теб един заек!
Лъжеш,Калчо! - Няма при Калчо лъжа и измама! - Ето ви зайци!
Ти каза,че си отишъл на лов зимата, а си се върнал лятото. Как така?
Карай!
За зайците не трябва пушка! - Как,бе? - Така!
Падни на земята, направи се на умрял
и заека сам ще дойде!
Като го усетиш, започни да мърдаш с уши.
Заекът се радва,започва да се смее и с ръце можеш да го хванеш.
Лъжеш много и сам започваш вече да си вярваш.
Кой,бе?При Калчо няма лъжа и измама!
Жено! Деца! Отиваме си!
Довиждане! - Благодаря!
Целуни на тетка ти ръка!
Заповядайте на третия ден от Петдесетница! Надявам се ще сте свободни!Кланям се! - Благодаря,благодаря!
Всичко живо отдавна спи. Всичко отдавна е спряло и замряло.
Освен Ивковата Слава.
Ти,дете,можеш сега да си идеш в къщи!Айде!
Елате всички да вечеряме!
Е,хвала на Господ! - Хвала!
Ела! - Недейте,неудобно ми е!- Айде! - Недейте,аз не ям!
Айде,заповядайте! - Заповядайте! - Чувствайте се като у дома си!
Кево,айде донеси сега малко ракия! - Как малко,черни Ивко? Като знаеш,че сме мущерии?
Може да сте дошли за вино.
И за вино сме дошли,и за ракия! - За всичко сме!
- За всичко!Какво каза той?
Малко!Чуй,"малко"!
Няма я Мариола,затова дойдох.
Ивковите приятели и тоя още са тук. - Боже!
Ела,влез!
Ела,ела! - Седни,Сике,да вечеряш!
Защо ставаш,бе! - Защото е дошла дама! - Не знаех, че така се става.
Ела,седни! - Не знаех за това.Нещо ново е!
Заповядайте,госпожо! За нас е чест!
Дойдох само да прибера щерка си! - Добре,де. Седни!
Седнете,госпожо,моля ви! - Е,айде,айде!
Искате ли винце,госпожо? - Ето бяло вино за Калчо!
Наздраве! - Наздраве!
Сике... Още си хубава,Сике!
А можеш ли още толкова хубаво да пееш като едно време?
Защо пък да не мога? - Еми,айде,малко да ми попееш,а?
Не те ли е срам? - Защо?
Една вдовица пред голямата си щерка бива ли да пее?
Бива,бива! - Не бива,бе!Не бива!
Ако Вълка чуе как пееш, по-драго ще му стане.
Сике,изпей ни тази...
"Като че ли съм роза, докато нямам мъж"
Ееее,няма забава без будала! - Точно!Така е,г-жо Сике!
Още ме боли за тебе! Като ранен елен! - Калчо...
Гледайте!Как се срамува! Като селска мома!
Мариола!Прибирай се в къщи! - Сике...
Лека нощ!
Раздялата е сладка болка,
но ти знай- ако няма нощ, няма да съмне. Лека нощ! - Лека нощ!
Да не си докоснал дъщеря ми, циркаджио!Мариола!
Лека нощ... - Извинявай,Сике! - Чакай,Сике!
Ех,искаше тя жена да ми стане... само дето майка й ме мразеше!
А вие? Уморени ли сте?
Как да не сме? - Душата ми спи!
Имаше много гости. - А приятелите на Ивко... - Е,айде!Още по една ракия и си отиват.
О,блажена,блажена нощ!
Уплашен от нощта това да не е само сън прекрасен...
А се случва наистина...
Дете,отивай си в къщи! - Мариола!
Не си отивай! Мариола,не си отивай! Нее...
Момъкът е актьор! - Младежо...
Кой ви доведе тоя?
Нек'в странстващ е, дойде от нищото.
Погледнах я и ми хареса веднага.
Така и аз имах мерак на майката на Мариола-Сика,видя я.
Нейната майка ме мразеше. А мен душата ме болеше за нея.
Калчо,вампир такъв,не те ли е срам,търговски сине?
На царския път мога да пея за това, което ми е на сърце.
Не пришпорвай коня,момиче...
Карай коня,бе! - Спри,бе!
Ех,Сике,Сике! Румена и хубава си като петровска ябълка.
Девойчето да не си ми пипнал, защото нищо хубаво няма да излезе!
Ето ти я!
Ще извадиме на девойчето ръката заради теб,жено!
Еех,Сика много ме обичаше... Ала на сила хубост не става.Не!
Лъжеш,Калчо! Чувам те!
Кузман ли е това?А?
Досаждаше на Сика и тогава, и сега.
Защо,бе? - Защо искаше да ти пее?
Нашият Ивко празнува Слава, не какво да е!Нали така, домакине?
Домакиньо... Домакиньо, ама ти си заспала!
Разрешено ти е. Изморена си, иди да се наспиш!Нас ни остави!
Еми,лека ви нощ!
Утре пак да дойдете на патерици. - Тука сме ние! не се притеснявайте за нас!
Да,имахме днес много работа.
Къде отиваш ти? Ивко? - Ела,седни тук!
Празнуваш Слава,домакине! Тука стой,ей!
Ела,Ивко,ела!Сега ще разбереш кои са ти истински приятели.
Айде,наздраве за нашия домакин! - Наздраве! - Ивко,за твое здраве! Честита Слава!
Стани,домакине! Втори петли пеят вече!
Хубаво пее Рибата. Има чуден глас. - Има!
Като пръдня,пусната на свобода.
Ебре,шивач... - Чакай,чакай. Ивко...
На това Слава ли му викаш? Не получихме вечеря.
Как не получихте? Нали вечеряхме.
Аз не се сещам. - Вечеряхме,Сика като беше тук.
Кое,бе?Тя беше само на мезето! - Искаме вечеря! - Дай сега вечеря,айде!
Който иска вечеря,да стане!
Абе кой е тоя човек? - Видяхте ли,домакина пръв стана.
Не станах за това! Кой си ти,бе?!
Айде,айде,имаме си в къщи вечеря, ама празнуваш Слава днес! Не се прави на луд!
Добре,де,ама домакинята спи.
Еми,ще я събудиме.
Как? Не!
Само през трупа ми ще стигнете до леглото й!
Не давам,госпожо! - Каква госпожа?
Онази госпожа!
Нашата госпожа!Там,в леглото!
Да ти оставиш ти и леглото, и домакинята!
Аз не давам госпожата! Не давам госпожата!
Кой си ти,бе?Не давал! Ти да не си й мъж,бе?
Остави го,пиян е човека!
Виж,че е пиян като свиня. Нали,приятелю?
Абе,к'ъв ви е тоя?!
На теб какъв ти е? - На мен?!
Кой му знае името? - Не му го знам.
Теб домакина не те познава,а?
Господа,всеизвестно е, че на Слава не се кани.
Да го изхвърлиме ли? - Да се махаш,господине!
От Слава да го изхвърлиме? Не върви.
Да изхвърлиш човека от Слава? - Ивко!
На Слава не се кани. - Не!
Отивам си.
Чакай,бе! - Чакай! - Къде отиваш?
Чакай!
Няма да ходиш никъде.
Айде,влизай сега в къщата.Айде!
На Ваша отговорност. - Айде,бе и ти! Ще ти събуя и обувките!
Нямам сили вече да се противя.
Братя,да го приемеме за побратим... каквито сме ние. Става ли?
Аз съм съгласен! - Добра среща,побратиме!
Приятелю... имаш ли си някого?
Баща? Майка? Брат?
Нямам. - Как,бе?
Баща нямам...
Майка нямам...
На този свят.
Отдавна в гроба лежат.
Нямам,побратиме. Нямам нито баща, нито майка,нито сестра мила,която да прегърне своя брат!
Чуваш ли, юрганджио нещастен?
Нито баща,нито майка има, а ти го пъдиш от къщата си.
Ивко,Ивко... Какво става с вечерята?
Ето ви кухнята, па си правете каквото искате.
Ти иди да спиш,кокошко! - Отивам!
Ти стой. За теб ще умреме. Такива хора сме ние.
Абе,хора,отивайте си в къщи!
Ще ми дойдат хора на патерици бива ли да ви намерят тук?
Бива! - Бива!
Слава е, на Слава всичко може!
Кой ще пие червено?Кой бяло? - Бяло. - Аз ще пия червено.
Наизлезли са търговците. Слънцето изгря.
Слушай, славей пее.
Това не е славей. Това е чучулига. Вестоносеца на зората.
Чучулигата не пее.
Виж,скъпа, как първите лъчи
се прокрадват и делят облаците на Изток.
Нощните светлини догарят
и хубавия ден се промъква на пръсти от мъгливите планински върхове.
Влизай в къщи!
Трябва да си отида или да остана и да умра!
Не,не,не! Не е време за умиране! Бегай назад,бегай! - Защо,Сике,защо...
Еее,мамо...
Леле,още са тук.
Спа ли поне малко?
Хич.
О,Свети Георги,помагай.
Заповядайте натам! - Благодаря!Добър ден!
Честита Слава на патерици! - Благодаря! - Благодаря!Мило ни е!
Извинете ме,че не можах да дойдох вчера!
Нищо,нищо!Слава се празнува и на втория ден!
Празнува се и на третия ден,Ивко! Като истинските сърби!
На третия ден е вече Свети Марко.
Това е моята Слава! - Да,да,твоята Слава! - Иди да се подготвиш,нещастни домакине.
С какво мислиш да посрещаш гости? - Не се притеснявай ти за мене!
Добро утро,красиви дами! - Добро утро ви желая!
Честит втори ден!Мариола да не сервира на тия.
Мариола,иди да обслужиш гостите в другата стая. Ела,ела!
А вас ще ви обслужва... Митанче,ела тука!
Така ли? - Така!
Ебре,куче юрганджийско!
Г- жо Параскева,честита патерица! - Благодаря,благодаря,Г-н кмете. - Г-н кмете,за мен е голяма чест!
Честита патерица,Ивко! - Благодаря!
Г- н кмете! - Това кмета на Ниш ли е? Аз имам една препоръка за него. Кме...
Митанче,виж трябва ли им тук нещо на тия. - Бре,бре...
Трябва ли Ви нещо на Вас? - Трябва ни! - Трябва ни!
Кажете? - Донеси агнешкото.
Колко? - Много!
Донеси вино. - Колко?
Десет литра! - Двайсет! - И бира!
Не знам защо Ивко така лошо се държи с нас?
На тях сервира Мариола, А на нас - един чирак.
Ако на мен ми беше толкова голям приятел,
това не бих го търпял.
Като че ли ви е наел да му копаете царевица.
Истината казваш,побратиме! Айде с мен да го посрамиме.
Ооо,Честита патерица! - Заповядайте!
А къде е домакина? Домакине! Ивко!
Колко е сладка любовта, когато нейните сенки
ни обгърнат с щастие!
Честита патерица,домакине! - Благодаря,мило ни е!
Полковниче! - Ооо,Калчо...
Г- н кмете! И вие сте тук? - Ой,Сике...
Бегай,бе,Калчо! - Извинявайте...
Аман,не ме излагайте! Идете си в къщи!
Братя...
Видяхте ли как се отнесе с нас? - Подложи ни на голям срам.
Там ще седиме ние с твойто магаре като че ли сме товарни животни.
Като че ли сме от друг слой, сиромашкия. - Е,не сме господа.
Задружни ли сме,а? - Ето,дясната ми ръка,протегната в знак на вярност!
За каква сиримашия говорите, будали пияни?
Да не пречиме,Ивко. Дошли са ти господа...
Кметове,Полковници, гвардейци, инженери...
А,ето ти и Владиката!
Честита Слава,домакине! - Добре дошли,Ваше Преосвещенство! - Заповядайте,Ваше Преосвещенство!
Извинявам се! - Заповядайте насам,Ваше Преосвещенство!
Благословете ме,Ваше Преосвещенство!
Заповядайте,Ваше Преосвещенство! - Заповядайте,заповядайте! - Благодаря!
Леле,леле,леле... Защо ви е изгонил Ивко от къщата? А?
Вие видяхте ли,г-н Йордане? - Видях,видях!
Сега видях що за човек и домакин е! - Айде,не ми стига мъката,пък и ти...
Да не се натрапваме,домакине?
Как така натрапваме ли се, Ваше Преосвощенство? Вторият ден на Слава празнуваме.
Не,не... Виждам,че къщата се чисти.
Някакви гости са разсипали на килима и го носят да се изсуши.
Малко са си пийнали и...
Нищо,нищо, Слава е. - Слава е,Слава,ама...
Тука вече е свършила Славата.
Айде да отидеме другаде.
Ивко да не ви е наел да му изтупате килима?
Охоо,Ибро!Ибро,брате,помагай, ако можеш!
Донеси ни нещо за ядене, умираме от глад.
И нещо за пиене. - Не мога.
Със Севда идваме на Слава у Ивко. Не мога сега да отида.
Имаш време! Ивковата слава току е започнала.
А вие колко време празнувате Слава?
А вие колко време празнувате Байрам?
Еми,три-четири дни. - Е,ние какви сме? По-лоши?!
Моля те,по пътя се отбий до ресторанта и поръчай едно агне. А,побратиме? - И скара!
По Сараевски. - Да,по Сараевски,да. - Побързай,Ибро.
Шабане? -Кажи,Калчо? - Иди и извикай цигани!Искам музика,бе! Слава е!Не е панаир!
Излез навън,нещастнико, да видиш позора домакински!
Извинявайте,Ваше Преосвещенство! Бегай от тука!
Чуден домакин си... нема що! Какво ти става?
Бегай от тука. - Добре ли си,бе?
На твоята Слава ние с наши пари си поръчваме мезе да не умреме от глад.
Кажи на някой чирак да записва колко сме изпили и това да ти платиме.
Кой не ви е дал да ядете? Нали два пъти вечеряхте?
Броиш?!? Броиш ли?
Не мога да се съглася!
Гледай,гледай! Даже циганите си плащаме с наши пари! Не ни обвинявай!
Какви цигани?! Кога на втория ден са свирили цигани!
Изчезвайте от къщата ми! - Изчезвай ти,щом се срамуваш от нашето приятелство!
Ивко,при теб наистина е весело. - Весело е.
Кажете на тези несретници,Ваше Преосвещенство! Кажете им да си отидат в къщи!
Ивко,не се гонят хората от Слава!
Само не се притеснявай. Не е края на света.
Бъди благословен ти и твоята Слава! - Благодаря,Ваше Преосвещенство!Благодаря!
Ама,моля ви се,къде отивате? - Довиждане,Ивко. - Довиждане,ама къде отивате?
Къде отивате,хора? Леле,леле... - Владиката каза,че не се гонят гостите от Слава.
Абе,изгони ги!
Това не са хора!
Калчо!Калчо,бе!
Йоване,несретнико! - Калчо,бе!
Жените и децата ви молят да си идете в къщи!
Да,бе! Те нямат срам.
Какво има сега,Ивко?!
Братя,приятели,авери мои...
Дошли са ти важни гости.
и си помисли:"Не ми трябва вече тоя Калчо,Рибата,Вълка и тоя... Не ми трябват,а?
Това ли е приятелство? А?
Ех,бедно сръбско гостоприемство!
Заклевам ви и ви се моля... идете си в къщи.
Три дена е празника!
Това се знае, все едно е с червени цифри отбелязано в календара!
А днес е тр...
Втория ден.
Чуваш ли,несретнико?Едва втория ден е, а на теб вече ти се струва много!А?
Музика!
Ти,дете,можеш вече да си идеш в къщи.
Може още някой да дойде. - Ами,всички избягаха. И тези,които бяха тука.
Погледни я!
Как блести като скъпоценен камък на ухото на арабка...
Толкова е красива, над всичко сияе от високо!
Като гълъбица бяла в ято врани.
Дете,дете... прибирай се в къщи!
Ех,нещастника аз!
Тя си отиде...
Отивам си. Какво търся тук... Отивам си и аз. - Еми,отивай си!
Не е възможно. - Защо,бе?!
Шапката ми я няма.
Риба! Калчо!
Срамувайте се от жените и децата ви!
Ивко,за жената въобще не ме закачай! Каквато е,такава!Моя жена е! - Така е!
Моите деца,Ивко,имат баща и няма да останат гладни!
Мълчи,бе!
Как е моя Чапа? - Псе като псе.
Внимавай какво говориш за него! Чапа не е псе.
Г- н Ивко,може ли ние да си ходиме? - Отивайте си,отивайте си!
Отивай си и ти,жено!
Ще ме гони от къщата!?
Къде да си ида? - Иди си при майка ти и баща ти.
При майка ми и баща ми?! При майка ми и баща ми?!
Позора ми не гледай!
Айде,ти се прибирай в къщи!
Какво говориш,жено? Празнуваме Слава на моя побратим Ивко.
Е,не... и жена му бяга от дома му. Срамота!
Срамота,ама Ивкова! Той я е изгонил, както ни изгони и нас!
Айде,жени,водете децата в къщи. - Прибирайте се в къщи,айде.
Аз ако имах жена,бих...
...се прибрал веднага в къщи!
Айде,хора,да ядеме нещо! Умирам от глад!
Всичко живо отдавна спи. Всичко е отдавна се е стаило и замряло.
Освен Ивковата Слава.
Все по-хубаво пее Рибата.
Все по-хубаво излиза пръднята.
Приятели,ето китара да запееме нещо.
А,не!Първо да ядеме. - Да пийнеме нещо. Нищо не сме пили.
Ето я Луната, ето ги звездите. Леле,какви са...
Дали има хора горе? А? Има.Има.
Ти,Калчо,лъжеш и ден,и нощ. - Гледай го Кузман,като вампир е.
Ела тука да чуеш... Има хора.
Няма други хора. Само ние сме хора.
Тези,които са останали тука, са истински хора. - Така е.
Хора и вълци.
Виж колко много кокали... а Чапа го няма!
Къде си,мили мой друже Чапа? Виж кокалите!
Къде е домакина? - Легнал си е с кокошките!
Ивко! - Домакине! - Ивко!
Къде си,бе куче? - Защо се дереш,червей такъв!
Виж го,бе!Той не спи!
Две нощи вече не спя! - Слез долу,виждаш,че имаш гости!
Пропускате прекрасна майска нощ!
Изгонили сте всички по домовете им!
И гостите! И чираците! И домакинята!
Ще измръзне магарето ми заради вашето празнуване!
Сега виждаш кой единствено не те е напуснал. Слез долу. Ела.
Сега ще слезна долу!
Ще скоча! Да се убия! - Ау,ще скача.
Ау,скачай смело.
Ще скоча! - Ще скача.
Скачай!
Наистина ще скоча,бе! - Скачай,бе,та почтения свят да спи!
Би било редно всички да отидеме да спиме,господа.
Ивко е на ръба на нервна криза. - Напълно,господа.
Дали сега бихте направили нещо за мен?
За теб,побратиме,всичко. - Всичко.
Знаете,че съм луд по Мариола. - Това е очевидно.
Хайде да отидеме пред дома й и да й направиме серенада.
Да не сме коледари да пееме пред къщата.
Добре,ще пея соло. - Добре. Пази се! Майка й е люта като чушка.
Аз ще ти правя компания. - Благодаря ти,побратиме!
Ще ти призная... Луд съм по майка й.
По г-жа Сика?
Ти страдаш. - Ееех...
Прекрати страданието си,мъченико.
Как?Какво да правя,научи ме.
Първо й направи серенада под прозореца.
А после? - После си е за после.
Моля!
Това ли е серенадата,а?
Ето я къщата на моя майстор Йовчо.
Беше ли той при Ивко на Слава?
За себе си се сещам,че бях... ама за Йовчо...
Браво на теб!
Кой чука? - Аз съм,г-жа Ружа, Йован... Рибата! - Аааа... Ти ли си,Йоване?
За какво ти е Йовчо? - Искам да го водя на една Слава. При Ивко.
Не може да дойде на Слава. Няма го Йовчо. - Как го няма?Къде е отишъл?
Предаде Богу дух. Преди три години. - Три години?
Колко е часът?
Не виждам. - И аз.
Вземете го. В знак на поклон. Ще ми олекне малко.
Върви си,дете. Иди да спиш. - Като Бог Ви моля, сторете това за мен,г-жо.
О,Боже!Влизайте вътре,на по едно кафе. - И на по една ракия.
Ще се разсърди Ивко,бе. - Не се подигравай с душата на Йовчо,бе! - Айде,айде,влизайте!
За майстор Йовчо. - Айде!
Калчо...
Чапа!
Мариола... Айде!
Мариола! - Мар...
Г- жо Сике! - Мариола! Мариола!
Какво искате?
Любов... - Любов!
Тя ни е подтикнала да дойдеме! - Тя ни е подтикнала да дойдеме!
Г- н Вълк,не Ви ли е срам? Хубаво учите това момче.
Не уча аз него,той учи мене. Аз съм срамежлив.
Е това от Вас не съм очаквала. - Г-жо Сике!Г-жо Сике!
Вече не се срамувам.
Още един час.
Къде ми е часовника? Хора,няма ми часовника!
Калчо,няма ми часовника!
Кой е тоя?
Кой си ти,бе?
Побратим,побратиме! - Побратим?
Кога сме станали побратими? - Не се сещам.
Снощи. Оная вечер. - Снощи? - Снощи или оная вечер?
Снощи или оная вечер. - Къде ми е часовника,бе?
Часовникт го дадохте на някаква г-жа Ружа. - Г-жа Ружа?
Даде го на баба Ружа нощес. - Коя баба Ружа,бе? - На майстора Йовчо.
На Йовчо... Защо бих й дал часовника си?А? - Твое решение ли е?
Какво е това,братя? Да не е някаква реквизиция?
Знаете ли,че е трети ден, откакто ми се набихте в къщата?
Знае се,че три дена се празнува.
Ти като си издържал два дена, изтърпи и третия ден и да се разделиме като хора.
Защо се сърдиш? Ти си свободен. Не ни трябваш!
Побратиме, кой върти агнето? - Иии... Агнето!
Вие,двамата.Идете там и питайте трябва ли нещо да се помогне. Не можем всичко сами.
По-леко!
А,така.
Какво е това,Ивко? Още са тук?
Видя ли какво направиха с мен и моята къща?
Вълк!Вълк!
Може една супа от петел да си направиме. - Може.
Калчо!Тоя петел въобще да не се пипа!
Тоя петел ме буди сутрин! Вразуми се!
Тоя има глас като царски глашатай.
И като се разхожда,комшийските кокошки тичат по него като палилулски девойки покрай гвардеец!
Значи ще стане хубава супа.
Няма полза от думите ти,мой Ивко.
Функцията ти на домакин очевидно е приключила.
Ивко,отивам да взема Чапа. Ще се върна веднага.
Елате у Ивко на Слава! Много ще му е приятно!Айде!
Оооо,професоре... влезте за малко, имаме хубаво агнешко.
Благодаря!Не мога! - Ще заколяме пиле за Вас.
Аз само исках да ви честитя Славата.
Абе,не е моя Славата. - А чия е?
На нашия Ивко. - А къде е домакина?
Избяга. - Избяга от своята Слава?
Такова нещо светът не помни, професоре. Ела при нас! - Благодаря!Благодаря!
Много интересен случай. Избягал е от собствената си Слава.
Много интересен случай. - Истински случай за писателя. - Абсолютно.
Виж Калчо.
Седи с пушката сред всички като местен герой в кръчма.
Ето това е моя личен принос за Вашата книга "Сърбия - земя и хора".
Надявам се, ще има и още! - Това е сигурно.
Пази се,народе! Иде супата гореща!
Какво да правя с тия айдуци?
Крайно време е да ги изгониш.
Как?
С добро опита ли? - Как да не съм.
Тогава ще пробваш с лошо.
Какво е това?! На всеки четвърт час по едно ядене!
Здравей,побратиме! От къде идваш? - Ивко!
Не празнувам ли аз Слава,а теб те няма.
Седни. Искаш ли супа?
Жено! Дай една чиния за Ивко! Жено?
Какво става? Къде е жена ми? Жено!
Тя си е в къщи като истинска домакиня.
А къде е, като си е в къщи? - В нейната къща!
Чия е тази къща,бе? - Моя си е! А ти какво си мислиш?
Това е твойта къща?
А къде е тогава мойта къща? - Твоята къща е в твоя двор!
Защо пиеш,като ти пречи? Иди малко вътре да поспиш.
Майтап,бе. Майтапя се! - В моята къща не позволявам никой да се майтапи.
Признавам,твоя си е къщата. - Да!
Ще я пазя с пушката,ако трябва! - Твоя е,брате,твоя.
А аз дойдох да ви водя у нас малко. Елате,приятели,заповядайте! Елате у нас на ядене и пиене.
Еми,да идеме! - Да идеме! - Йок,бе! Стойте!
Не съм аз като Ивко да гоня гостите от Слава!
Моля те,побратиме,за една дума! - Недей нищо да ме молиш!
Аз не те гоня, ама гостите недей да ми взимаш! Ясно ли е?
Седни,побратиме, да си доядеме супата.
Бягайте,деца!Не танцува мечка.Айде! - Чакаме да се сбият.
Няма да се сбият. - Ще се сбият,ще се сбият.
Вие ли сте искали музика?
Кой си ти,бе? - На татко ми. Станко.
Не се сещам. Да не е Чапа?
Не познавам господина. - Като си тука,свири!Айде!
Какво? - Вълк,как се казва оная твойта?
"Безсъние". - Ооо,е що точно тая,най-скъпата.
При Калчо няма евтино. Свири!
Ивко,ела тука на едно винце. Да пием по чаша,а.
Не пия,брат.
Слава празнуваш,куче такова. Пий с хората.С всички тука.Айде!
Абе,не пия,бe...
Браво! - Браво! - Музика!
Отивайте си,бе! Не ви ли омръзна?! Айде,бе!
Дойдохте,стояхте,пихте! Ядохте и пихте! Вечеряхте!
Закусвахте! И пак пихте!
Спахте!Стреляхте! Кокошките ми изпозастреляхте!
Къщата ми съборихте! Какво още искате?!
Нали сте християни?! Нали души носите?!
Махайте се от къщата ми!
Айде пак! Неговата къща,та неговата къща!
Нашите предци 500 години са пазили Славата под турското робство!
А сега, като сме свободни, Ивко ще я поквари! - Аз ще го убия! Дай пушката!
Ще питат кой го е убил? - Уби го Калчо, неговия побратим!
Като куче! - Никаква вяра!
О,Свети Георги...
Мним побратим си! Въоръжени полицаи има,за да ви изпъдя!
И мой, и ваш ще бъде срамът!
Абе,що да харча барут? Ще насъскам Чапа срещу теб!
Иди в общината,човече. Няма друг начин.
Ееей,сега ще дойде полицията!
Бегай,Ивко! Бегай! Спасявай се!
През тази врата повече да не си влязъл,защото ще загинеш!
Ивко!Ивко!
Извинявай,не дойдох на Славата ти. Бях на път. Не ми се сърди.
Защо да ти се сърдя? Има си причина.
А догодина,като дойдеме, ще си наваксаме всичко и за тази. - Нищо,заповядайте!Ще ми е драго!
Защо си мрачен? Защо си кисел? - Ами,нищо,брате! Внимавам да не ми свалите кожата.
Извини ме! А догодина се дръж здраво!Аз съм веселяк и като заседна...
Нищо.
Тазгодишните още са ми в къщата, а той вече за догодина се пазари. О,Свети Георги!
Какво говориш,Ивко?Знаеш,че от мен по-добър приятел нямаш!
САМО АЗ НЕ СЪМ ПРИ ИВКО НА СЛАВА
Ти ли си,Ивко?
Ау,какво те стигна, черно кукувиче...
Кмете...
Ето го мъченика Ивко. - Айде, пусни го.
Знам,чул съм за Ивко. Г- н Ивко току-що дойде.
Не бой се! Всичко ще оправиме.
За Бога,какво се случва в твоята къща? Кои са тези беззаконници?
Вълка,Рибата и Калчо!Гръм да ги убие! - Оооо,добра компания.
И к'во,още са у вас? - Е,не съм аз Битолско магаре да понеса такъв товар!
Извинявай,Ивко!Преди малко говорих с полицията. Йордан иска помощ от тях.
Виж. Пуснал е жалба срещу тебе. - За това куче,за него не ми пука!
Пробва ли да им кажеш:"Братя,хора, дяволи, идете си,бе"?
Пияни са и луди,г-н кмете! Ония Калчо иска да ме застреля като кокошка!
Достатъчно,бе!Не гори къщата. Блажо,повикай писаря.
Ще измисля нещо и ще се разбера с тях ей така.
На пънгара си,ама и на теб ти се случвало да правиш магарии! Сега ти се връща.
Случвало ми се е,признавам, ама минава и отминава! Не като ония четиримата!
Кой е четвъртият? - Някакъв странстващ гурбетчия, негодник,нехранимайко.
Нямам идея.Кой е никой не знае. - Аз отивам,а ти остани тука, в "Швейцария".
Малко по-късно ела да ти даде писаря ключа от празна къща. Айде,отиваме.
Да даде Господ.
Чакай,ама ти наистина викна полиция да ги изгони? - Недей така.Човекът е принуден.
Изчакайте.
Ооо!Видяхте ли кой дойде?
Г- н кмете... Добре дошли!
Г- н кмете...
Какво става тук?!
Г- н кмете,виждате ли какво направи тоя звяр с нас? - Кой е "тоя"?
Нашият побратим,Ивко,г-н кмете. Заповядайте,седнете.
Наистина,г-н кмете. Така ли се празнува Слава и се посрещат гости?
Останахме сами в къщата. Като сираци без баща.
Като пиленца, който колячът отделя от тяхната майка и ги води...
Това ли е начинът? А го обичах като моя Чапа...
Ивко повече няма търпи вашата зулум! - Някой пострадал ли е от нашия зулум?
Виждам, че коляте агне,да?
Омръзна ни пилешкото и минахме на агне. - Не сме били само ние. - Ооо,не,не,не!
Имаше и други.
Колко струва сега агнешката кожа?
Еми,пет-шест гроша на агне.
Побратиме,измий тия чаши и айде да пиеме по вино.
А ти какво сечеш? - Агне,г-н кмете.
Гергьовско! От него по-хубаво ядене няма!
Заповядайте,едно парче месо! Калчо,стола! - Ааа,не може така!
Не съм дошъл да се черпя. Тук съм по служба и задължения.
Парче месо мога да взема, но да седна - не!
Месото трябва да се яде и прав. - А сега малко и ние ще се присъединиме!
Изяли са,както казват, и говедата,които са погубили. Заповядайте,едно вино,г-н кмете!
Ааа,не!Вино не пия изобщо! Само шприцер (с газирана вода).
Знаеме! Какви граждани бихме били, ако не знаеме какво пие нашия кмет?
Може,а така!Така може,но само едно! - Защо едно? При нас като че ли няма.
Как сечеш с това? Не се прави така.
Слушай и помни... Печено агне се изнася на масата цяло.
Кръстосваш си краката по турски и тогава с пръсти се къса от кокалите.
Това е толкова сладко,че край няма. Пръстите да си изядеш! Дай тоя нож да ти покажа.
Вълк,дай ножа! - Сам Господ Бог те доведе при нас. Бяхме загубени.
Дай бързо тая чиния. Остави я на огъня. - Дай чинията!
Да се стопли на огъня. Който яде печено,така трябва да направи.
Ако го слодиш на студена чиния, бързо ще изстине и ще има лой.
Има хора, които го обичат и студено. - Не!
А,ако питаш мене, обичам и едното,и другото. - Ние също! - И ние,и ние!
Дай,дай тая чиния. - Учен човек - от всичко разбира.
Ето я чинията. - Лесно е да го оставиш на жарта. Умението и майсторлъка е да го насечеш.
Казваше ми баща ми: "Синко,нищо не става,без да учиш!"
Само учен човек може да спаси Сърбия!
Айде сега седнете,сложете си в чиниите.
Аз ще си взема само бъбрек... Дай стол. - Дай стол!
Щом го сложиш,направо се топи.
Дай още малко шприцер. - На мига. Само кажете.
Това наистина ли е "Князова" вода? Да не ме лъжеш - "Князова","Князова".
Ивко само нея пие. Не иска да я смени. - Всичко е наред тогава.
Ето така се ядат ребърца.
Вземи още едно. - Айде,айде още едно.
Вземете,г-н кмете,главата. Все пак Вие сте главата на града ни. На главата главата,така да се каже.
Какво става? - Там е много тежко.
Изгони ли ги вече?
Още не е. Учи ги.
Как ги учи? Учи ги по ония начин или наистина ги учи?
Много ги учи.
Г - н кмете! Позволете аз да ви направя шприцер. Няма да ме оставите на мира после.
Благодаря! А кой бяхте Вие? - Кой го знае.
Появи се като отделено от майка си коте. Приюти се тук и не иска да си тръгне.
Позволете! За мен е чест да се представя - Светислав Илич.
Бивш актьор,поклонник от храма на богинята на театъра.
След това общински прогонен писар, жертва на сегашното управление.
Остави сега политиката и ми направи един шприцер. Айде!
В театъра започнах като статист. Една реплика...
"Милост! Той е невинен!"
После съм играл Йован, играл съм Болдрик от "Смъртта на Виолина".
Награждаван съм от публиката с аплодисменти. Тя ме обожаваше!
Да,да,да,сега се сетих. Писали са ми за Вас от Белград.
Да,затова и дойдох.
Ще се уверите от моите препоръки. Те са тук.
Оставете това сега.Сега съм на маса с приятели. На лично посещение.
Знам какво ти е, приятелю. С тях тримата винаги имам неприятности.
Сега ще те черпя нещо жестоко. - Дай още една "Князова".
Ивко! Веднага при нас да дойдеш!
Защо се дереш като търговец,бе? - Искам да се посрещаме като хора.
Айде,хора,да си ходиме.
Какво бихте казали вие, ако Ивко у вас така се заседи?
Малко ли и той се е заседявал?
Ето,на мен утре ми е Слава. Свети Марко.
Нека дойде,нека се заседи, колкото му душа иска.Елате и Вие,г-н кмете!
Със всичкия ли си си? Днес е Свети Марко.
Днес? - Днес.
Аз знам кога ми е Славата. Третият ден след Гергьовден.
Да,а Гергьовден беше ония ден. - Как ония ден? - Ония ден.
Вчера? - Вчера сме...
Народе!Какъв ден е днес? - Марковден!
Изгубил си си акъла! - Побратиме!
Честита Слава,побратиме!
От здраве да не се отървеш!Виждате ли, г - н кмете,Славата на Вълка се празнува в чужда къща.
Да пийнеме нещо както подобава! - Да пийнеме по едно!
Еми... ситуацията из основи се променя.
Светиславе... вземи тая шапка и тоя бастун.
Домакине! Честита Слава,домакине!
Благодаря,г-н кмете! Добре сте ми дошли!
Айде сега да пийнеме. - Айде! - Айде!
Напразно чакаш и напразно се надяваш. Вярвай ми!
Ивко,няма да ти помогне кой знае колко тоя кмет. - Защо така мислиш?
Защото този кмет е всеизвестен като чуден приятел за маса.
На мен един музикант,че досега не е виждал човек толкова много да пие.
Айде,моля ви. Какво говорите? Благоразумен човек.
На мен ли ми говориш?! Много добре помня неговите фиести. Айде,наздраве!
Г- н кмете...
Ето я. Погледнете я само.
Светиславе,сега те разбирам. Аз ще ти бъда кум.
Нещата попадат в сериозни ръце!
Мариола!Красавице прекрасна!
Куме,напиши утре молба.Ще те назнача за писар на половин заплата.
Колко е това? -48 динара.Толкова е половината заплата на общинския писар.
Благодаря,куме- кмете! - Всичко много добре върви!
Ивковата Слава мина и започва на Вълка!
Да,само че не върви някак си Слава без музика. - Да!
Куме,иди там до ония общински писар нека намери и доведе музика веднага. - Да,да!
И нека донесат и фойерверки! - Доведете и музиканти!
Честита Слава,домакине! - Да! Наздраве!
И догодина да празнуваш Слава и с домакинята.
Нищо,че си Вълк, да не живееш като вълк.
Какво ти стана сега?
Нищо...
Ето,дочаках и тази Слава без домакиня. Даже и в чужда къща.
Абе и теб ще те ожениме, не се притеснявай въобще!Айде,наздраве! - Айде!
Светислав вчера е дошъл,а му намерихте и девойка,и кум.
А аз... Омръзна ми тоя самотен живот.
Г- н кмете...
Какво има сега,бе?
Еми,сетих се,че посрещам Слава в чужда къща!
Недей така. - Ще ти купиме подарък за Славата - Ако искаш,ще викнеме и поп,побратиме.
Сега ще дойде и музиката. - Аман,бе!
Ще има и кючеци!
Какво става? Г- н Ивко още ли празнува Слава? - Празнува,празнува!
Браво,г-н Ивко!
Леле,жено,какво ще стане с нас накрая?
Леле,толкова музиканти ли има в Ниш?
Няма ли в тази страна ред и закон?!
Калчо ме изпрати с пушката и ме посреща с фойерверки!
Ооооо,побратиме! - Ивко! - Дочакахме те!Ела тука!Ела тука!
Музика!Свири оная:"Защо те няма, скъпа,да ми дойдеш"! - Йок,бе,изсвири нещо за нашия кмет.
Кмете,казвай! - Еми,като няма песен за шприцера... - Има!
Как да няма! - Давай,да я чуя.
Доживяхме в нашата къща циганско царство.
С цигани започнахме, с цигани ще завърши Славата ни.
Ивко,къде се губиш? Айде,ела тук,инат такъв!
Знаеш ли ти,че днес е Славата на нашия Вълк?
Отново,побратиме!Днес имам Слава! Свети Марко!
Тежко е да не се сетиш за своя побратим!
Айде,щастлив бъди!
Догодина ти желая в твоята къща да празнуваш! - Ивкооо!
Ей,донесете чаша на нашия нов гост!
Седни,седни.
Не можеш ти без нас! Признай!Признай!
Признавам!
Ей,скита,скита и пак се върна в старата дупка,куче ниедно.
Виждаш ли,Ивко,колко "лоши" граждани са.
Всеки от тях по три сърца има!
А ти тук можеш да ни помогнеш много,знаеш ли?
Работата е в твоите ръце. - Казвай,кмете.
Светиславе... седни.
Светислав е моя нов писар.
Ти знаеш ли,че той си е харесал онова девойче. - Мариола,на Сика?
Еми,сега ти реши! Или той още три дена
ще ти лудува в твоята къща,
или веднага ще идеш с жена ти и ще питаш:"Има те ли вие мома за даване,
защото ние имаме прекрасен момък за женене.
Пазете се!
Ето това е Ивковата Слава, Ваше Величество.
Това е,така ли? - Това е. - Чух аз нещо.
Прекрасно е!
Ваше Величество...
Ваше Величество... Оказахте велика чест на моята Слава!
Вие ли сте тоя... Ивко? - Аз съм Ивко,Ваше Величество.
Нищо не разбирам. Кмете?
Ваше Величество,побратимите на Ивко са дошли на Слава на Гергьовден.
За Бога,днес е вече Марковдев. - Малко са прекалили.
Малко. - Малко?
Прекалили са малко повече.
Всички се радват на свободата, която сте им подарили,Ваше Величество.
Да живее Негово Величество крал Милан! Който е освободил нашата страна! - Да живее!
Хубаво,хубаво... а сега всички мирно се разотивайте.
Аз вече предложих на домакина да иде у комшиите да иска ръката на девойката за моя нов писар.
За да завърши хубаво тази Слава.
Ще отидете ли,г-н Ивко? - Веднага отивам,Ваше Величество!
Чапа... Какво е това куче!Какво куче! Класа!Класа!Класа!
Кога ще отидеме пак на лов, г- н Калчо?
Само да се куртулисам от тая Ивкова Слава,Ваше Величество.
Държа на Вашата дума.
Е, господа... довиждане. - Довиждане,Ваше Величество!
А Калчо лъже,а?!
Къде е тоя Кузман?! А?
Г- н кмете,аз отивам.
Ивко,кажете там,че момчето работи в общината,
че аз гарантирам за него
и че евентуален отказ би му се отразил тежко. - Ооооо...
Замълчете!
Не! Тази отвратителна дума... - Не му обръщай внимание.
Вие не знаете какво душата ми ранима усеща!
Слушай,успокой се или ще те изпратя в лудницата в Белград, ако писнеш още един път!
Какво е живота без нея? Истински ад!
Ще се самоубия!
Ивко,кажи там,че ще се беси побратимия! - Разбрах,бе.
Фантазира,бе! Луд е!
И гледай да се върнеш по-бързо, ако искаш да ти се изпразни къщата.
Искам,искам,г-н кмете! Разбрах Ви напълно!
Каква будала е нашия побратим! Няма втори на света като него!
Не беше ли ви достатъчно във вашата къща,та идвате сега и тука?
Сике, ти поне си жена.
Ти си,комшио,като ония! Не се подигравай с нещастието.
Хич не се подигравам. - Хич! - И кмета ще дойде с нас.
Кмета?
Момакът е хубав,фин, кротък,висок.
Фин,фин като галантерист.
И да поискаш,каза кмета, най-хубавото девойче,защото насила хубост не става.
За даване ли ти е щерката?
За даване ми е.
А сега иди и питай Мариола.
Мариола,щерко,ела тука!
Мариола... какво мислиш ти за онова... момче?
Срамува се,както подобава на дъщерята на вдовица.
Срамува се. Кажи си смело.
Еми и аз,мамо,веднага съм си го харесала.
Леле,не съм знаела за това харесване!Боже!
Да,да! Видях аз как го гледа.
Сике,нека са ти щастливи! - О,Свети Георги!
Г- н кмете,г-н кмете! Познайте?
Какво?
Готови сме! - Готова е работата!
Побратиме!
Моя ще си! Чедо мое дра...
Айде,отиваме ли? - Айде,отиваме.
Иди,Калчо,намери едно пет-шест музиканта. - Петдесет и шест? - Пет-шест!
Останалите ги остави. Не се стискай. На теб ти се пада да плащаш. - Има си Калчо пари.
Какво търсиш? - Шапката ми! -Къде е шапката? Дай да намериме шапката,човече!
А аз?!
Гледай... - Г-н кмете... Г-н кмете...
Умолявам Ви като баща и приятел да ожените и мене!
Само ми покажи с пръст. Айде,хора!
Г- н кмете...
Охохо,г-жа Сика? А? Добре,не се притеснявай! Тръгваме,хора!
Няма я шапката на Светислав!
А къде е моята? - Да не е дошъл гологлав?
Ей,какво беше казал оня българин: "Имаше глава бат'Жоро,като дойдохме"?
Не,няма я. - Куме,не може да стоиме цяла нощ в тия храсти.
От къде я имаш тая шапка?
Дай я на момъка. На теб така или иначе не ти отива на тоалета.
Еми аз какво да правя? - Намери неговата!Айде,хора!
Ето я шапката на покрива!
Айде,отиваме! Ивко,води! - Айде,музика!Марш! Свири!
Мариола,щерко,иди,свари кафе за гостите.
Г - жо Сике,Вие достатъчно сте жалили Вашия покоен мъж... Как му е името?
Танчо. - Танчо.
Той е заслужил и още да го жали...
Да,но това него от гроба няма да го извади.
Бог да поживи тези, които са останали.
Грехота би било да се почерните толкова млада като калугерка.
Като цвете в планината...
Никой не го бере, нито го мирише.
Светиславе,иди потърси булката. - Извинете!
Не разбирам защо са тези приказки! - Айде,брате,кажи си!
Г- жо Сике...
Аз... Аз...
Какво? - Нищо! - Кажи смело!
Виждате ли?
Умира човека за тебе, Сике,мари,душманке!
Няма вече лудуване! - Мариола,обичаш ли ме,Мариола?
Ей,фантазьор,пусни ме!
Няма да те пусна до края на живота,любов моя.
Ще го взема!
Ееех,Вълк!
Като гладен вълк открадна нашето най-хубаво агне.
Нашата малка Сика.
Дошъл е от белия свят в Ниш, като глуха и сляпа кучка,докато не я ухапа за сърцето.
Нека са щастливи!
Със здраве,Светиславе. Утре да дойдеш, шапката ти си седи у нас на покрива. - Благодаря,покровительо мой!
Ето,поръчал съм ви карета. И сега право в къщи.
Тази нощ лично ще патрулирам из града, да видя държите ли си на думата.
Не се притеснявай,г-н кмете! Карай!
Светиславе,веднага в къщи да си идеш! - Добре,мамо!
Лека нощ,Мариола! Лека нощ,мамо!
Сике,и аз се прибирам в къщи веднага! - Надявам се!
Да даде Господ!
Къде ще отидеме сега?
В къщи... да ги събудиме нашите семейства сега не бива.
Трябва да отидеме заради кмета някъде извън града.
Има перфектно място в Кутина.
Майсторе... карай към Кутина!
Какво се е случило,Чапа? - Иска нещо да ни каже.
Какво,Чапа? Кажи,Чапа!
Кметът е получил телеграма от Кутина,
че неговите четирима граждани са там под полицейски надзор.
Чапа ги е завел там.
Така Чапа в тази част от разказа израства в главен герой.
Вие ли сте това?
Ивко!
Чакайте,чакайте! Така значи е завършила тази Слава?
Слава - да. Нека само завърша разказа докрай.
Както онази вечер е уговорено, това е и сторено.
Светислав и Мариола се венчаха на Петдесетница.
А Вълка и Сика - на Павловден.
Като втори брак на жената, церемонията бе скромна.
Аааа! Как не потъва стотинката,а! - Е,сега знаеме,че е добра бира.
Ооо,къде си,Георги? Дай го,Сике,малко. - Айде!
Не си учи детето да бъде пияница.
Като татко му.
Ооо,натежал си,Георги... Колко е снажен,колко е силен!
Нашият нереализиран Хамлет закопа своя талант.
Но е достатъчно да види някой театрален плакат...
...за да закипи старата актьорска кръв.
Йованка,наследница на лорд Талбот, ме е предала с ония глупак!
Не съм Йованка,несретнико!
Светиславе! Горкото ми дете!
Горкият аз! А толкова я обичах!
Куме,какъв е тоя цирк на публично място?
Извинете! - Айде в къщи и там полудявай.
Здравейте,г-н кмете! - Здравейте,г-н кмете!
Ивко... скоро пак е Гергьовден.
Кога се пада?
На Свети Живко. Това си е мойта Слава.
Ония Гергьовден да забравите.
Каквото е било,да не се повтаря. - Млъкни пък ти,бе,глупако.
Погледни,бе, само колко деца изскочиха от тоя твой Гергьовден.
Добър светец е тоя Свети Георги. - Както казах: било е, ама да не се повтаря.
Недейте така,госпожо. - Добър е,добър.
Казват,че е пробол дракона с копие.
На всяка икона можете да видите как е прободен... Така.
Аааа,писателчето... ти ли си...
Ще се видиме в съда за онези писания! - Айде,трябва срам за толкова лъжи!
Аз исках само да спася веселия облик на днешния Ниш от забрава.
Как протича един Гергьовден...
...как майка и дъщеря се влюбиха и се ожениха...
...и деца родиха.
Отиваме си в къщи! - Моля те,още малко!
Иначе,всички тези прекрасни дни Нишава ще отнесе в Морава, Морава - в Дунава...
...а Дунава - някъде без следа и те никога няма да се върнат.
Като нашата младост. превод: STEISI_1914