Превод и субтитри: Maishka
Едно проучване задава на 300 професионалисти следния въпрос:
"Кое е най-лошото нещо, което може да се случи в спорта?"
Един отговор е: "Загуба на финала в лигата".
Други казват - да паднеш на четвъртфинала.
Други казват, че е да паднеш за Световната купа.
Гватемала е елиминирана!
А някои бразилци отговарят, че е да паднат от Аржентина.
И не само за Световната купа, а на което и да било състезание.
Но един човек отговаря, че най-лошото нещо в спорта
е четвъртото място на Олимпийските игри.
Историята е истинска, но съм сменила всички имена, без своето
и съм прикрила самоличността на хората по причини, които ще изясня.
Аз съм Моли Блум и съм трета
на ски свободен стил в САЩ.
Израснах в Лавланд, Колорадо, северно от Денвър.
Завършила съм политология в университета в Колорадо
със Summa Cum Laude и най-висок успех за годината.
Средният резултат на SAT по право в Харвард е 169.
Моят е 173. - Номер 87. 56-та на рампата.
16 години съм живяла в зима и съм тренирала при най-добрите в света.
В неделя работех с баща си. - Нещо не е наред.
На 12 години, без особена причина, гърбът ми се изкриви.
Стегни се. - Добър съвет.
И не ми отговаряй. - Само след 10 минути
бях в линейка с диагноза скоротечна сколиоза.
Гръбнакът ми се изви на 63 градуса и претърпях
7-часова операция за изправяне на гръбнака, вземане на кост от хълбока,
и обездвижване на 11 прешлена със стоманена арматура.
Ще се оправи.
Не бива повече да кара ски. Особено свободен стил.
И, естествено, никакви състезания повече.
Разбирам.
След година бях пак на ските и се готвех за Олимпийските игри.
На 20 г. бях в сборния отбор по ски на САЩ.
Беше последният кръг за игрите в Солт Лейк Сити.
Това е шампионският кръг в Диър Вали.
Височината е 2468 м, а наклонът 52 градуса,
колкото на Хеопсовата пирамида.
Вятърът духа отляво със скорост 32-40 км/ч.
Горе е три под нулата и със 17 скиори пред мен,
е все едно да се задържиш на ръба на замръзнал водопад.
Кики излезе от трасето, Шанън падна на второто приземяване.
Говори за Кики Банди и Шанън Кийблър, най-сериозните ми конкурентки,
които бяха изгубили много точки.
Сега е шансът ми за олимпийския отбор. - Иди и победи.
Ако направя три перфектни спускания в Солт Лейк,
мога да победя австрийките и швейцарките
и да се наредя на стълбичката.
После право в университета и кариера
във фондация, която търси предприемчиви жени.
Баща ми е най-долу и по телепатия ми казва да си проверя трасето.
Провери си трасето. - Проверявам си трасето.
Състезателят - готов.
Добър контакт със снега, спокоен торс,
краката заедно, стойка, точно по трасето,
приготвям се за премятането и...
залепям приземяването. Две неща трябва да знаете,
преди втория трик, който е двойно завъртане.
Първото е, че когато видимостта е лоша както сега,
по трасето разхвърлят борови клонки,
за да имат скиорите ориентир в дълбочина.
Второто е, че стегнатостта на автоматите
се определя от т.нар. немски стандарт.
За начинаещите той е 2 или 3.
За опитния аматьор е 7 или 8. Моят е 15.
Обувките ми са като залепнали за ските.
Добре... И как се случи всичко това?
Случи се, защото минах през борова клонка, която бе замръзнала в снега.
И то така точно, че тя просто отвори автомата на ските.
В този миг нямах време да сметна вероятността за това,
защото щях да падна тежко на дигитално обработения си гръбнак,
който бе закопчан с части от детски конструктор.
Назад! Назад! Направете място! Не се скупчвайте отгоре й!
Това няма нищо общо с покера.
То е, за да отговоря на онзи, който казал,
че най-лошото в спорта е да си четвърти на Олимпийските игри
с: "Майната ти!"
Принцесата на покера
Ало? - Моли Блум?
Моли Блум ли сте? - Да.
Аз съм специален агент Томазино от ФБР. Имаме заповед за ареста ви.
Моля? - Ние сме отвън и искаме да излезете.
И чуйте: трябва да виждаме ръцете ви. - Кой се обажда?
Аз съм специален агент Томазино от ФБР, г-це Блум.
Имате 30 секунди да отворите или ще разбием вратата.
Разбрахте ли какво ви казвам?
Горе ръцете. Вдигнете ръце във въздуха.
Имате грешка. - Вие ли сте Моли Блум?
Да, но имате... - Искам бавно да тръгнете напред.
Тръгнете напред. По-бавно.
По-бавно. Още по-бавно.
Още, още. По-бавно. - Не виждам...
Светите ми в очите. - Вървете бавно.
Разбрах.
Ръцете на стената. Разтворете крака и ръце.
Има ли някой друг в апартамента? - Не.
Имате ли оръжие в апартамента? - Не.
Арестувана сте за организиране на незаконен хазарт. Разбирате ли?
Да. - Кажете, че сте разбрали.
Разбрах. Но имате грешка, защото не съм го правила от две години.
Искам да погледнете този документ тук.
Виждате ли какво пише най-отгоре?
Да. - Прочетете ми какво пише.
Съединените щати срещу Моли Блум.
Бих заложила здраво на фаворита.
Какво мислиш за следните неща? Ще ти ги кажа едно по едно.
За брака. - Капан.
Обществото. - То е сбъркано.
Хората.
Смятам... че има добри и лоши.
Но не им вярвам.
Не вярвам на хората.
Баща ми ни интервюираше с брат ми всяка година на рождените ни дни.
Кои са героите в твоя живот? Онези, които наистина уважаваш?
Нямам герои. - Нямаш герои.
Ако и това не е арогантност?! - Нямам.
Защото, ако постигна целите, които съм си поставила,
човекът, в който ще се превърна - това ще бъде моят герой.
Дори и по тийнейджърските стандарти,
аз бях ирационално гневна без никаква причина.
Щяха да минат 22 години, преди да разбера защо.
След провала ми в Диър Вали реших да взема година почивка преди колежа.
Трябваше да се откъсна от реалността и да измисля нов план.
И избрах Лос Анджелис.
Една съотборничка се съгласи да спя на дивана й известно време.
Баща ми се възпротиви на отлагането
и отказа да ми помогне.
Но имах спестени $1700 от работа като детегледачка
и това щеше да ми помогне, докато намеря работа като сервитьорка.
Аз всъщност имах кариера, но я изоставих.
Исках за известно време да съм млада някъде на топло.
Мисля, че именно това исках отначало. Не си спомням добре.
Намерих работа като барман на бутилки в клуб "Насионал" в Холивуд.
Темата му беше "Куба". Униформата беше шорти в цвят каки и потниче.
Промоутърът казваше кой продуцент къде седи,
кой дизайнер, бейзболист и Борислава, българската милиардерка,
която не пиеше, но правеше сметки по $100000.
Аз трябваше да ги накарам да похарчат възможно най-много.
Една бутилка "Skyy". - Заслужавате "Grey Goose."
Кои хора заслужават "Grey Goose"?
Пред които стои бутилка "Grey Goose".
Бърз отговор. Хитро.
Да, добре, "Grey Goose".
Току-що похарчиха още $300 и сметката им набъбна до $900,
за водка, струваща $8.50.
Но клубът не иска да купите една бутилка, а пет.
И онези момичета там печелят от това, че ги черпят.
Все едно чакаш цял ден пред "Gap" и да дадеш хилядарка,
за да купиш на всички служители по чифт панталони.
Работех веднъж седмично. Не исках нашите да знаят, че работя в бар.
И не отказвах възможност да спечеля повече пари.
Намерих си втора работа като секретарка
и така започнах да работя за Дийн Кийт.
Дийн беше съдружник в "Блакхюс инвестмънтс".
Беше редовно в клуба и веднъж каза:
Хората явно си падат по теб.
Искаш ли да ти плащат да учиш за магистър по живота?
Какво е това, което ти знаеш, а аз не?
Аз съм клиент тук, а ти - сервитьорка. Виж резултата.
Дийн обясни какво ще работя като каза:
аз съм твоята работа.
Отговарях на телефона, правех кафе, уговарях срещи, правех ведомостта.
Какво е това? - Казах му какво е.
Таблица. Но правех $450 над 300-та от клуба,
което беше достатъчно да освободя онзи диван.
Помня, че онзи ден започна с бейгъли.
Моли е. - Идвай в офиса. Вземи бейгъли.
Сега ли?
Дийн беше холивудска притурка.
Беше задлъжнял, пред банкрут, но се правеше, че не е така
и полагаше страшни усилия да е възможно най-вулгарен.
"Мръдни си задника." - Сериозни усилия.
Не знаеше, че съм скиор и едва не се изсмях, когато каза:
"Не знаеш ли как се бърза?" - Не.
Какво е това? - Бейгъли.
От "Блубел" ли са? - Да. До нас е.
Можеше да спреш до някой приют за бездомни,
можеше да влезеш там и да кажеш:
"Може ли да ми дадете бейгъли от приюта, моля?"
Не ям бейгъли от "Блубел", Моли,
защото това са бейгъли за бедняци!
И откъде да ги вземам? - Забрави бейгълите!
Готово. - И бъди по-умна, нали?
Както казах, всичко започна с бейгъли, но всичко щеше рязко да се промени.
Играта ми на покер се мести в "Кобра" от утре, всеки вторник вечер.
Ще ми помагаш в организацията. Обади се на тези хора.
Кажи им да носят по 10 бона за мизата,
блиндовете са по 50-100.
И, Моли, на никого нито дума.
Когато изобщо мислех за него, считах Дийн за идиот,
но тук бяха имената и телефоните
на девет от най-богатите и влиятелни хора на света.
Записах номерата в телефона си и съставих съобщение,
че играта е утре вечер в "Кобра"
и че мизата е 10 бона.
И деветимата потвърдиха, че ще дойдат
в рамките на 90 секунди, след съобщението.
"Кобра" се намира на границата със "Сънсет стрип".
В златните си дни е представяло неизвестни банди,
като "Дорс" и "Бийч бойс".
Аз познавах само училището и ските.
Винаги съм смятала, че лесно ще се науча на изисканост, ако трябва.
На платото с кашкавал пишеше: "Кашкавал от Мичиган."
Диего, професионален дилър, разставяше масата, когато пристигнах.
Попитах в "Гугъл": "Каква музика обичат да слушат покерджиите?"
И се запитах как да направя плейлиста от една песен на Кени Роджърс.
Наредих бара,
сложих кашкавала на платото и застанах до вратата,
където трябваше да пусна само хората от списъка.
Носех най-хубавата си рокля, купена от "Джей Си Пени" за $88.
Играчите започнаха да пристигат. Представях им се като Моли,
асистентката на Дийн. - За теб.
Питах ги какво да им налея
и взех от всеки по $10000 в брой.
Здравей. - Здравей.
Аз съм... - Знам.
Всички ли са тук? - Да.
Здравей, пич. - Разкарай се. Оправяй се сам.
Грозна рокля, грозни обувки.
Да играем!
Диего разположи 9 карти на масата
и всички теглиха, да разпределят местата.
11 и 11. - 22.
Току-що изброих $90000.
Бях в стая с филмови звезди,
режисьори, рапъри,
боксьори и бизнес гиганти.
Играеха само на "Влизам с всичко",
и отново и отново проиграваха мизата си.
Заповядайте, късмет. - Благодаря.
Търсех в "Гугъл" всяка дума, която не знаех.
"Флоп", "ривър", "четвърта улица",
"тилт", "кулър", "боут", "нътс",
Да играеш "ръш".
Следиш ли мизите? - Да.
Къде е? Къде е листът? - Тук в таблицата.
Рей влиза с всичко.
Разбий го, копеле!
Влизам с всичко.
Играта приключи в 3,30 и точно тогава Дийн изкрещя:
Дайте по нещо на Моли, ако искате да играете пак другата седмица.
"По нещо на Моли." Дълбоко в себе си възневидях тази фраза.
Благодаря. - Знаех, че щом шефът ти каже:
и, Моли, на никого нито дума,
това не обещава кариера в правото.
До другата седмица.
Но това беше само дълбоко вътре в мен.
Току-що бях направила $3,000.
Принцесата на покера Моли Блум обвинена днес.
Какво четеш? - Салемските вещици.
За училище? - Баща ми ми я даде.
Знаеш ли колко вещици са изгорени в Салем?
Колко? - Николко. Мит е, че са ги горили.
Бесели са ги. Или са ги давели. Или са ги затискали със скални късове.
Чакайте, вие не... Вие сте Моли Блум, нали?
Да. - Не си приличате от снимките.
Така е с всички.
Моли? - Да.
Чарли Джафи. - Благодаря, че ме приехте така бързо.
Това е дъщеря ми Стела. - Запознахме се.
Изабел ще дойде скоро да те заведе на училище. Научи ли по история?
Да. - Ще можеш ли да го преподадеш?
Ще можеш ли да ми преподадеш урока за римското право?
Да. - Добре.
Първо, кога за последно спахте? Днес е петък.
Бях арестувана във вторник в 5,00 ч сутринта.
Прекарах вторника в затвора в Ел Ей.
Поради нисък риск да се укрия ме пуснаха срещу $100,000.
Майка ми си ипотекира къщата.
Освободиха ме в сряда. Трябва да се явя във Федералния съд в Ню Йорк
в 10,00 ч. днес. - Заповядайте.
Затворете след себе си.
Пристигнах в сряда и вчера се срещнах с петима адвокати.
И не наехте никого от тях? - Трима вече бяха ангажирани.
По вашия случай обвиняемите са 31. Черен петък за адвокатите.
А другите? - Единият каза, че парите
са вторият му любим начин на плащане.
Петият също беше зает, но ви препоръча.
Защо? - Търся човек работил като прокурор
и който има блестяща репутация.
Какво знаете по моя случай?
Дъщеря ми ми каза някои неща. Тя знае всичко за вас,
защото майка й е идиотка. - Явно чете таблоидите.
Да. И аз ги прочетох.
Прочетох обвинението, след като се обадихте и си купих книгата ви.
На 112 стр. съм. Извършили сте престъпление и сте го описали в книга?
Не съм работила от 2 години,
когато ФБР прекъсна играта и ми взе всички пари,
приемайки, че всички са незаконни, а не е така.
Живея при майка си в Телурайд,
а книгата написах, за да започна да плащам дълговете си.
Направих рекламен тур и се преместих в Ел Ей, за да започна начисто.
Организирали сте хазарт в Ел Ей около 8 години?
И не сте вземали комисиона? - Точно така.
После 2 години същото в Ню Йорк? - Вземах комисиона само 6 месеца.
На първите 112 страници назовавате куп имена.
Моля? - Назовавате филмови звезди,
които са играли при вас. - Да.
Това не е ли против някой покерджийски етичен код?
Чак тук ли трябва да седя? Чувате ли ме оттам?
Да.
Ще ме приемете ли за клиент? - Хонорарът ми е $250000.
Имате ли $250000?
Не, нямам нищо.
А продажбите на книгата? - Не вървят много добре,
но ще намеря начин да ви платя, Чарли.
Поразпитайте за мен.
Тези, които мога да питам няма да са тук известно време.
Случилото се във вторник се нарича "Ювелирна акция".
31 души са арестувани едновременно.
Малко над 600 агенти са изпратени из Ню Йорк и Ел Ей за координиран удар,
с автоматично оръжие, а вие ми разправяте, че сте тук,
защото сте организирали покер игри? - Да.
Видяхте ли кои още са обвиняеми?
Николас Козловски, Питър Дружински, Питър Антонович, братята Гершен.
Моли, колко навътре си била в руската мафия? Не го пише в книгата ти.
Защо карате дъщеря си да чете "Салемските вещици"?
Да види какво става, когато скучаещи момиченца злословят.
Не съм чела тази пиеса. - Считат я за най-добрата на 20 в.
Не защитавам мутри. - Не съм наранила никого в живота си.
Но дружките ти са. - Не познавам 90% от обвиняемите.
А другите 10? - Не знаех, кои са. Не ги познавах.
Да те питам нещо - онзи от книгата, Дийн Кийт,
не е казал наистина "бейгъли за бедняци", нали?
Знам кой е. Знам и адвокат, който работеше с него и напусна.
Казал е "бейгъли за чернилки", нали?
Който и да е, той не е част от това.
Но си склонила да споменеш някои имена.
Защо ФБР ме арестува 2 години след като спрях с игрите?
Платиха ли ти допълнително, за да назовеш филмовите звезди?
Аз не съм твоят човек, Моли.
Пожелавам ти късмет, но това не е за мен.
Не знаех кои са тези руснаци.
Ще намеря тези 250000.
Имам 10 пъти повече в несъбрани дългове, но не тук.
Фирмата ни редовно работи по дела на СГСА,
на Центъра за бедност в Юга, на ветерани,
но няма как да убедя съдружниците си
да се пробват с Принцесата на покера. - Не аз съм си дала това име.
"Моли Блум, самообявилата се за Принцеса на покера..."
Това "Ас Уийкли" ли е? Те рядко публикуват неверни неща,
но не е и ако смяташ, че принцеса може да направи това, не си прав.
Явно нямате добро мнение за мен. Ами ако всяко ваше
необосновано мнение за мен е грешно? - Ще се изненадам.
Знаеш ли какво? Така е. - Трябва ти публицист, не аз.
Не, трябва ми шибан адвокат!
Не отговори на въпроса ми.
Кога спа за последен път?
Не беше скоро.
Добре, ще те придружа на изслушването днес, защото не бива да си сама.
Ще те изведат през страничната врата,
защото не зная какво имаш срещу руснаците,
но и те не знаят, а руснаците се грижат за такива неща.
Разбираш ли какво говоря?
Да.
Почти. Вдигни очи, разбираш ли? И винаги гледай напред.
Ако гледаш надолу, там и ще отидеш.
Гледаш ли надолу, там и отиваш.
Готова ли си?
Да вървим. - Баща ми е психолог
и преподавател в университета в Колорадо.
Не! Не! - Второто негово правило бе,
че академичните и спортни постижения не са по избор.
Не бива да се страхуваш от това, ясно? Не се пази.
А първото бе, че той създава правилата.
Отново. - Татко, много съм уморена.
Скъпи, тя е уморена. Тук сме от 6,00 ч.
Устните й са посинели.
Уморена ли си? - Да.
Кажи ми друга дума за "уморен".
Дай ми синоним за "уморен" и ще отидем в колата.
"Слаб". - Точно така.
Да си вървим.
Отново.
Реших да отложа следването с още една година.
С 6-седмичен бакшиш, отидох в "Барнис" за рокля,
в която не приличах на себе си.
Чувах за игри, които се развалят след една лоша нощ,
а аз имах нужда тази да продължи и да й придам стойност.
И ако искам да се задържа тук, трябва да работя с определен човек.
Десет хиляди. - И това беше този човек.
Имаше редовни играчи и гости. - Чек или бет?
Четирима от редовните бяха известни актьори. Ще нарека единия г-н Х.
Влизам с всичко. - Г-н Х вярваше,
че спечелените пари са по-сладки от заработените.
Живееше, за да бие и да вземе парите.
Тук г-н Х уговаря един гост да фолдне печеливша ръка.
Кълна се, че... погледни ме.
Кълна се в майка си, че си ми в ръцете.
Г-н Х беше най-добрият играч на масата, а тази вечер
този човек беше най-лошият.
Той си гледа картите. Дори средно добър аматьор
ще знае, че явно това е най-добрата ръка,
която в покера се нарича нътс. На пода имаше $47000
и гостът държеше нътс, но започваше да се смущава,
защото с него говореше звезда. - Пич, не се ебавам с теб.
И защо ми го казваш? - Или се ебавам с теб,
или си нов в покера. Падат ти се все кофти карти.
Трябваше да фолднеш след флопа. Стига си губил повече.
Аз тук си имам дами.
Не бързай.
Фолд. - Прецаках те.
Риба е определен вид играч. Рибата има пари.
Рибата играе лууз и не фолдва често.
Рибата я бива, но не много. - Довиждане, ще се видим отвън.
"Кобра лаундж" беше на Дийн Кийт, но играта беше на г-н Х.
Всички искаха да кажат, че са играли с него,
сякаш са се возили на "Еър Форс 1".
Зависех от това дали можех да му доведа риба.
Но къде има хора с пари, чудещи се къде да ги пръснат и обичащи звезди?
Ако питат за покер, дайте им номера ми.
Аз ги оценявам. Ако са подходящи да играят,
ще ви дам $1000 за първата им игра
и по $500 за всяко следващо участие.
И им казвайте, че тези тук са редовни играчи.
Вярно ли е това? Тези хора играят?
Казино "Комерс" се намира източно от Ел Ей
и никой никога няма да го сбърка с Монте Карло.
Погледах малко, преди да заговоря един отзивчив контрольор.
Третият стол на 8-ма маса не може да изгуби.
Освен ако там няма играчи, които могат да спечелят.
Знаете за играта в "Кобра лаундж", нали?
Да. - По $1000 за всеки изпратен играч.
Вземате дял от това, което изгубят. И без професионалисти.
Аз съм Моли.
Покерът беше моят Троянски кон в най-високите нива на финансите,
технологиите, развлеченията, политиката. Само трябваше да слушам.
Изкуството се контролира от няколко дилъри.
Китайските телекоми търсят партньори.
Собствениците биха дали 30 милиона за аутфилдер с коефициент 320.
Само те контролират пазара и казват кои творци ще станат известни.
Няма да дадат 10000000 за питчър, който е 8.14 този сезон.
Ще бъде Гепхард. - Те определят цените и ги вдигат 90%.
Вълнуват се за една нова компания на име "Туитър".
Сенчести пари, обикновено в брой...
Дните му са преброени. - Не знам още колко ще работи тук.
Край, свърши. - Влизам с всичко.
Питали са ме към какво съм се стремяла тогава.
По онова време щях да се изсмея на въпроса.
Бях възпитана да стана шампион. Целта ми беше да победя.
По какво и срещу кого? Това бяха само подробности.
Влизам с всичко. Вече имах свой апартамент.
Ще го взема. Нова кола и $17000 в кутия от обувки.
Правото можеше да почака още една година.
Следващият. Преминете. Преминете, моля.
Благодаря. Преминете.
И така, ето какво ще се случи днес.
Съдията ще попита всеки обвиняем дали е чел обвинението
или иска съдът да му го прочете.
После той ще те попита как пледираш?
И ти ще отговориш: "Невинна".
Аз ще заявя, че не съм ти адвокат, а се явявам само за обвинението.
"In propria persona." Това означава от твое име.
Да. - Не, казвам, че значи "от твое име".
Аз се явявам от твое име. - Това означава,
че ти се явяваш от свое име, а не от мое.
Ще го проверя, но въпросът е,
че не съм ти адвокат и ще го заявя за протокола.
Това там ни е мястото.
Имаш късмет със съдията. Той е свестен тип.
А прокурорът?
Ваша Чест, Харисън Уелстоун, заместник окръжен прокурор,
се явява с помощник окръжен прокурор Ерик Бренън
и специален агент от ФБР Дебора Ди Анджело.
Благодаря. Има ли някакви устни изявления?
Да се разменим.
В случай, че адвокатът ти не ти го каже,
трябва да си смениш дрехите за следващото явяване.
Приличаш на "Синемакс" версия на самата себе си.
Продадох дрехите си, когато ми иззеха парите преди 2 години.
Това бе последният път, когато организирах игра. Май вече го казах.
Добре.
Върни се тук. - Никълъс Сийгъл.
Връчен ли е обвинителният акт на обвиняемия?
Да, Ваша чест. - Обсъдихте ли го с адвоката си?
Дай пак да се разменим.
Как пледирате? - Невинен.
Благодаря. Може да седнете. - Старият ти шеф,
когото наричаш Дийн Кийт, се е държал ужасно с теб.
Защо го прикриваш, като го сменяш с "бейгъли за бедняци"?
Вярвай, това е без никакво значение.
Връчен ли е обвинителният акт...
Просто да поддържам разговор.
Дай пак да се разменим.
И как пледирате?
Невинен. - Седнете.
Обвиняем номер 4, Моли Блум.
Добър ден, Ваша чест. Чарлс Джафи,
за обвиняемия и само за...
Радвам се да ви видя, г-н Джафи.
Тук ли сте днес?
Г-н Джафи? - Да, сър. Един момент, моля.
Да се разменим. - Сериозно ли?
Каза, че имаш 2.5 милиона в несъбрани дългове, когато ти казах,
че хонорарът ми е $250000.
Каза: "Имам 10 пъти повече." - Да.
Адвокат, трябва да впиша явяването ви.
Моля ви, Ваша Чест, само един момент.
Давала си на кредит. Нямаш пари,
но ми казваш, че си зарязала дълг от 2500000?
Наложи се. - Никой ли не поиска да откупи дълга?
Всички опитваха. Сега ли трябва да...
Защо не си го продала, както дрехите си?
Не можех. - Защо?
Не бях сигурна как ще тръгнат да събират дълга.
Боях се, че точно това ще кажеш.
Адвокат!
Да, Ваша чест. Чарлс Джафи за обвиняемия.
Само за това заседание ли? - Не. Аз съм адвокат на г-ца Блум.
Тя прочете обвинението, обсъди го с мен,
не желае да й го четете и пледира "невинна".
Благодаря. Може да седнете.
Обвиняем номер 5. Гилиърд Кършман.
Трябва да дочета книгата ти.
През 1930-те имало лекоатлет на име Матю Робинсън.
Матю Робинсън счупил олимпийския рекорд
на 200 м на игрите в Берлин през 1936 г.
направо разбил олимпийския рекорд... и се класирал втори.
Човекът на първо място бил Джеси Оуенс.
Джеси Оуенс станал легенда. Матю Робинсън станал портиер
в прогимназия за бели в Пасадина.
Разликата била четири десети от секундата.
Не стига това, ами Матю Робинсън имал по-малък брат - също спортист.
Казвал се Джаки.
Аз също имам двама по-малки братя, които са много успели.
Докато бях трета в САЩ,
брат ми Джереми беше номер едно в света.
И докато аз учех висша химия във втори курс,
брат ми Джордан го правеше, когато беше на около 12 години.
Аз бях амбициозна студентка и скиорка
навсякъде другаде, но не и у дома.
Като поотраснах започнах да се заяждам с баща си.
Без да знам защо точно го правя. - Какво учихте днес в училище?
Научих, че Зигмунд Фройд е бил женомразец и идиот
и който прилага теориите му в психологията е шарлатанин.
Не знам защо го казваш. - Нали питаш какво сме учили?
При г-жа Линуд ли? - Да.
Тя да е споменала нещо за работата му върху несъзнаваното?
Неговият анализ на сънищата е верен колкото хороскоп,
но забелязах, че бил против еманципацията на жените.
Вярвал, че функцията на жената е да ражда.
Значи си разбрала защо белите момичета от средната класа са били потискани.
Г-жа Линуд ни учи, че... - Барбара Линуд не обича мъже, Моли.
Не обича пишки, тате, но това е друго. - Моли!
И без неуважение към мен на масата. - Не към теб, а към Фройд.
И това е просто маса, а не гробът на Незнайния войн.
А аз съм психолог, а не шарлатанин.
Не съм казала, че си шарлатанин. - Напротив и повече не го прави.
И внимавай как говориш. - Добре.
Отхвърлям учителите, внимавам как говоря и почитам масата.
Какво още, преди да мога да не се съглася с теб?
Да си печелиш сама парите, за да живееш в своя къща
и да ядеш своята храна.
Организирах игри 3 години и спестих $58000.
Намирах и одобрявах играчи, водех сметките,
събирах и изплащах чекове, грижех се за нуждите на играчите през седмицата
и продължавах да работя при Дийн Кийт,
който ясно ми каза, че ако напусна офиса, губя и игрите.
Фул хаус осмици и деветки.
Пак ли? - Всеки път така става.
И аз мислех, че има още трипсове. Разиграваше ривъра бавно
и добре скри джобните осмици. Трудна работа.
Дължиш на играта... - Зная какво дължа на играта.
Искам да поговорим. В коридора. - Добре.
Той мами ли? - Не.
Откъде знаеш? - Просто знам.
И той не си е "легнал" с Диего? - Не.
А с теб?
Тесте от 52 карти създава стотици милиони случайни комбинации,
но случи ли се да изгубите два поредни пъти и започвате да се съмнявате.
Ще престана да ти плащам.
Как така? - Като моя асистентка.
Уволняваш ли ме? - Не. Само няма да ти плащам.
Ежеседмично вземаш пари от играта. Не е честно.
Работя за теб 24 часа в денонощието. - Без тази работа, нямаше да има игра.
Разбираш ли ме? - Разбирам думите, но не и...
Слушай! - 24 часа в денонощието.
Ще спреш да ми плащаш, защото печеля много от втората си работа
и ако откажа, ще изгубя и двете, защото "не е честно"?
Бизнесът не върви. Добре дошла в реалността.
Ето как стоят нещата: банките ти дават пари, а не бива.
Знаят, че си рисков клиент. Вземат ти 20% лихва по кредита, което е лудост.
20% едва се понасят дори за краткосрочен заем,
да не говорим за десет години, за да построиш 7 къщи,
които днес струват много по-малко, отколкото преди,
защото пазарът на имотите се срина за пръв път в историята на тези имоти.
Ето защо не върви бизнесът.
А не защото ми плащаш $450 на седмица. - Ти да не си бизнес гений?!
Чела съм всички документи в офиса ти. - Правиш хиляди от бакшиши.
Какво ти пука за $450 седмично? - Защо да ти работя без пари?
Няма какво да ми спориш.
Може да откажеш да работиш в офиса, но спираш да работиш и тук.
Осребри ми чиповете, ако обичаш.
Не исках да изчакам Дийн да ме изгони от играта,
преди да имам план за действие.
На другия ден си чукнах срещи във "Фор Сийзънс",
в "Пенинсюла" и в "Бевърли хилс".
Апартаментът струваше $5200 на нощ.
Дадох $17000 за "Шафъл мастър", който инсталирах на масата.
По-бързо и надеждно разбъркване, и по-малко време за разиграване.
Храната доставиха от "Мистър Чау" и разположиха на помощни маси.
Имаше "Macallan 18", "Belvedere", 1942,
"Remy Martin" и "Lafite Rothschild" '88,
сервирани от барман, който веднага запомня кой какво пие.
"Cohibas" и "Monte Cristo" в хумидора.
Фризьор ме превърна в онова, което по-късно адвокатът ми нарече
"Синемакс" версия на самата мен.
Похарчих всичките си пари, готвейки се за обаждането, което не закъсня.
Искам да ме изслушаш, защото така трябва.
Къде си? - Ще ти кажа нещо на прост английски
и искам да чуя, че си разбрала. - Дийн.
Ти си нищо, чуваш ли?
И си уволнена. От офиса, от играта, уволнена си.
И защо? - С колко от приятелите ми спиш?
С никого не спя. - Аз друго чух.
Чуй ме, ако съм в риск не бих...
Нека те посъветвам нещо.
Не се прави на велика и на недостъпна.
Отивай в офиса, вземай си нещата и се махай, преди да съм се върнал.
Здравей. Ти Моли ли си? - Да.
Аз съм Лия. Дийн каза да ти стегна багажа.
Благодаря. - И да взема номерата на играчите днес
и да потвърдя списъка. Много съжалявам.
Недей.
Телефонът ми остана в колата.
Ще ти пратя номерата, като сляза долу.
Пратих й случайни номера с код 310.
После пратих на играчите съобщения, че играта се мести
в х-л "Фор Сийзънс", апартамент 1401.
Здрасти.
Майк? - Благодаря.
Скоч, ако обичате.
Моля за вашето внимание.
Къде е Дийн?
Всеки вторник вечер организирам игра тук на това място.
Ако играете днес, ще получите място за година.
Ако предпочитате да играете в "Кобра лаундж",
няма да се обидя.
Да играем. - Сега играта беше моя.
Направих фирма и се роди "Моли Блум" Инк.
Плащах данъци и осигуровки на служителите си.
Нямах любовни или сексуални връзки с никого от играчите.
Играта щеше да се разпадне. Тогава още вземах добри решения.
И отидох при адвокат, за да се уверя, че всичко е легално.
Вземате ли комисиона? - Не.
Значи не нарушавате закона. Мога ли да ви посъветвам нещо?
Ние казваме: "Не нарушавай закона, когато нарушаваш закона".
Това означава без дрога, курви и мутри за дълговете.
Не правя нищо такова. Но нали казахте, че не нарушавам закона?
Нека е така, за да не го нарушавате, когато го нарушавате.
Нарушавам ли го? - Не точно.
Можем ли да проверим? Все пак законите са написани, нали?
Нали не вземате процент от пота? - Не.
Организирате честна игра.
Екосистемата на играта беше крехка.
Тези хора можеха да си купят всичко, но тук не можеха да си купят победа.
Не можеха да купят нито мен, нито момичетата,
нито място край масата.
Няма нищо по-сладко от заслужената победа.
Печалбите и загубите бяха значителни и истински.
Помагаше и това, че всички бяха пристрастени.
Може ли за момент?
Джей, ти си известен. Ти си рок звезда.
Не знаех, че знаеш. - Не можеш да ми пращаш такива писма.
Не е нищо сериозно, просто...
...те каня в Кабо за почивните дни.
Следващата, на която го пратиш, няма да съм аз, а някоя друга.
Играеш си с огъня. - Казвам ти, че съм влюбен в теб,
а ти се тревожиш, че ще ме изнудват?
Това още повече ме притегля към теб.
Лемън Хед, няма да се наложи да те изнудват,
Ще получат точно толкова и от папараците. А те ще им го дадат.
Моето ли е първото ти любовно писмо от играч?
Не, седмото. И всички пратени дигитално.
Молиш се животът ти да стане истински ад.
Значи "не" за Кабо? - Защо не вземеш направо да прегазиш
жена си и децата с лимузината? - Харесва ми как ми говориш.
Боже.
Имам идея. Вдигни залозите.
Докъде?
50 бона миза. Блиндовете по 250-500.
Това е повишение с 500%. - Да.
Не е добра идея. - Ще ни оставите ли за малко?
Разбира се.
Който губи 100000 седмично ще губи половин милион.
Но който печели 100000... - Няма да има с кого да играе.
Едни ще пострадат, други ще бъдат убити, трети ще отпаднат.
Не е разумно. Ще изгубим играта.
Намери нови играчи. - Имаше предвид "намери нови риби".
И пак тръгнах да търся хора. Първи беше Дони Силвърман.
Той бе спечелил Световното предната година и се свърза с мен
чрез един от играчите. - Ти луда ли си?
Дони Силвърман е шампион по покер. - Може да се гледа онлайн.
Има 11 ръце на финала.
Но при 8 от тях е имал нътс.
А 3 от тях,
3 са били 2-аутъри, с 4-ма играчи още в ръката.
Печели ръце. Не си стиска чиповете,
безразсъден е, прави куп движения и има $12000000.
Знаеш ли, аз не обичам да играя покер.
Че защо играеш? - Обичам да съсипвам живота на хората.
Дай му място.
Следващият беше Брад Мариън, когото всички наричаха Лошия Брад,
защото играеше уникално зле.
Ако на света съществуваше по-лош играч,
Брад пак щеше да успее да загуби от него.
Не играеш, но ще пийнеш ли нещо? - Не, идвам само да ти представя Брад.
Влизам с всичко. - Плащам.
Моля? - Тук е Брад Мариън. Иска да играе.
Ще го проверя. - Не, Дерек ще гарантира за него.
Това означаваше, че Дерек ще покрие всички загуби,
ако Брад не плати. Независимо от сумата.
Приятно ми е. Аз съм Моли Блум. - Брад Мариън. На мен също.
Но той плащаше и трябваше да плаща, защото живееше със заблудата,
че е задължен от пота. - Влизам с всичко.
Вкарал си толкова много, най-добре да стигнеш докрай.
Вдигайте, стъпката е $2000. - Лошият Брад бе събрал $700 милиона
за фонд, търгуващ с нефтени фючърси. И идваше да играе всяка седмица.
Изгуби $100000 и ми даде $5000 бакшиш, за да играе и другата седмица.
Не ставаше по-добър.
Те направо го изцеждаха.
Искам още 50.
Може ли да поговорим? - Разбира се.
Брад, май тази игра не е за теб. - Да, не съм покер акула.
Не, не си.
Виж какво си изгубил за 10 седмици.
А си спечелил... нищо. Реално това е статистическа аномалия.
Да, знам.
Обичам да играя с момчетата. Нямам много приятели.
Моля те, не ме изключвай.
Ще ти давам по-големи бакшиши. - Не. Ти си достатъчно щедър.
Да ти дам някакви книги? Или да ти пратя учител по покер?
Да, защо не.
Ще си помисля. - Добре.
Оказа се, че Брад знае какво прави. Набира клиенти.
Губи 100 бона на играта, но набира 4 милиона за хедж фонда си.
Кажи какво е умно тези дни. - Не аз.
Повече по въпроса после, но първо... Харлън Юстъс.
Г-н Х каза, че се запознали в казино "Комерс" и че е подходящ за играта.
Но аз не мислех същото. Играе обрано и фолдва в 64% от случаите.
Не беше ясно откъде са му парите.
Правеше видео на неофициални борби и други нискобюджетни продукции.
Но най-лошото беше, че Харлън Юстъс играеше много добре.
Но защо г-н X иска да играе някой, който ще го бие?
Щях да науча отговора по трудния начин.
Как беше полетът? - Нормален.
Как плащаш за билети от Ел Ей до Ню Йорк?
Имах 2 милиона точки на моя "Амекс".
Взеха картата, но ми оставиха точките. Мило.
Имала си срещи?
За правата за книгата и живота ти? - Да.
Имаше ли интерес? - Фирма с 4000 видео покер машини
иска да сложи лицето ми на тях. - Друго?
Сп. "Трийт" ми отправи добра оферта. - "Трийт"?
Ново списание за аматьори-фотографи.
Ще им позираш гола? - За априлския брой.
Имах предвид интерес към книгата. - А, да.
Предложения? - Да, няколко. Две...
Пет. Но отказах. - Наистина ли?
Нямаш пари, но отказваш пет оферти за филм по книгата?
Ще ти платя, Чарли. - Защо отхвърляш
единствения си изход от положението?
Творчески различия. - Ясно.
Започваме ли? - Един ден ще те разгадая.
Кажи ми какво си разбрал. - Виждаш ли това?
Това е откритие. Да видим какво сме открили.
Тук имаме Питър Дружински,
Питър Антонович и Питър Слобо. Трима Питъровци.
Те управляват верига корумпирани клиники
и извършват застрахователни измами,
и колосални измами с телеграфни и пощенски записи.
Тук пък е организацията Ракниана-Гершен.
Те са глобална букмейкърска мрежа,
през която минават стотици милиони годишно от нелегални залози.
А тук е организацията на Александър Хабиб.
Това също е мрежа за нелегални спортни залози,
но тази се финансира от галерия, собственост на Шилел Хабиб,
която всички наричат... - Шели.
Това е руската мафия.
И тези трите са свързани в обвинението посредством...
...една игра на покер.
Подслушвали ли са телефона ми? - Не.
Подслушвали са онези, с които си говорила.
Чули са да казваш, че организираш игри срещу процент в х-л "Плаза" и другаде.
Освен това достоверен информатор е потвърдил,
че си организирала игри срещу процент в х-л "Плаза" и другаде.
Нарушила си Член 1955, който е част от закона,
забраняващ организирането на нелегални залози.
Знаеш ли какво? Написала си книга, преди да се случи хубавото.
Ти май си падаш по самия себе си, а?
Знаеш ли, не харесвам тази снимка. - Благодаря.
Тук си като котка, която е изяла птичето и се облизва.
Издателят я избра. Аз нямах думата.
Харесвам книгата. Добре написана история.
Но искам да я разкажеш отново от началото и този път
без да пропускаш руснаците.
Искаш ли чаша вода? - Искам чаша бърбън.
И още нещо. - Да?
Искам всички твърди дискове. - Колко назад?
Как така? - Пазя дисковете от старите лаптопи.
Шегуваш се. - Не, има кой какво е притежавал
и баланса на играчите. - Има и друго.
Когато си зареждаш телефона през компютъра,
компютърът записва всичките ти есемеси и имейли.
На лаптопа ми има запис на есемеси и имейли от години, от телефони,
разбити с бухалка? - Искам да изследвам всички дискове.
Благодаря, но смятам да унищожа тези дискове.
Не. Те са улики. - Не, ще ги взривя. Буквално.
И ще ги пръсна в морето. - Но ми каза, че ги има.
Направи се, че не си ме чул. - Не мога.
Ти искаше прозрачен адвокат.
В новата светлина виждам, че е глупаво.
Няма дискове. - Ако пречиш на разследването,
освен вече повдигнатите обвинения,
обещавам ти, че ще лежиш в затвора.
Не знаеш какво има в есемесите. - Знам, че си имала гаджета
и сигурно ще има някои по-пиперливи текстове.
Не ми пука за тези съобщения,
а и целият ми личен живот без остатък
бе изложен на показ.
Но има такива, които ще унищожат живота на някои хора.
Които ще сложат край на кариери и ще затрият семейства.
Ако те станат обществено достояние... - Няма да станат.
Но ако станат, ще е катастрофа за мнозина.
Аз съм адвокат и съм задължен... - Не.
Задължен съм да пазя конфиденциалност...
Някой издаде показанията ми на "Нешънъл инкуаярър", Чарли.
Батърбол? - Предният адвокат беше Батърман
и беше един от петимата души в стаята, освен мен.
Но информацията от показанията е нищо в сравнение с последствията
от тези есемеси. - А, разбрах.
Не можех да разбера защо назоваваш определени хора, но не и други.
Мислех, че са ти платили. - Грешиш, но няма значение.
В книгата са назовани онези, които вече са били назовани
в показанията на Лошия Брад Мариън, които, знам, мислиш са изтекли...
Продали са ги. На таблоидите. - Може би Батърби.
Батърман, но не знам кой е бил. - Гледах как Джени Маккарти
те разсипа заради имената. Защо не кажеш: "Тези имена са вече известни".
Не знам. Защото не го пишеше в призовката?
Може ли да се върнем на темата?
Това ли са творческите различия с Холивуд?
Защото искат информация, която не им даваш?
Не съм ти длъжна. Ако се повтори станалото предния път,
предният път ще изглежда като... Какво е това?
Тук е всичко, което съм пратил миналата година,
както и много уличаващи данни за клиентите ми.
Ако нещо изтече, продай телефона ми, на който дава най-много
и ще изгубя работата си и правата си.
Значи, за да покажеш светостта на клиентската тайна,
ти предаваш тайните на другите си клиенти?
Зная, че няма да го отвориш. - Откъде знаеш?
Не знам.
Ще летя до Колорадо
и ще се върна на другия ден с твърдите дискове.
Харлън Юстъс се вълнуваш за партито- изненада за 40 рожден ден на жена си.
Наех целия двор в "Бъфало клъб". Ще има около 100 души.
Стриди, лангусти, омари.
Не изброяваше менюто, за да се хвали.
Истински се вълнуваше за партито в чест на жена си.
Тя не подозира. Мисли, че ще вечеряме с брат й и жена му.
Харесвах Харлън. Но никой друг не го харесваше, освен г-н Х.
Играеше обрано, без излишни движения,
залагаше разумно и винаги на сигурно.
5000 кол. - Не.
Иначе казано, играеше покер,
а другите играеха хазарт.
И печелеше.
До полунощ Харлън бе утроил първоначалната си миза от $50000,
но всичко излезе от релси само с една ръка.
Ето как става. Ето как губиш всичко.
Харлън, най-добрият на масата, най-добрият на повечето маси,
щеше да бъде надигран чрез блъф не от друг, ами от Лошия Бард.
Как ли? Харлън не бе играл досега с Брад
и не знаеше доколко не го бива.
Харлън държи здраво, фул от деветки.
Брад няма нищо, но от предишния залог изглеждаше така, сякаш е случайно.
Сякаш има шанс да държи покет попове. - 20000.
Което, ако беше вярно, щеше да му даде фул хаус.
Брад отброява 20000, което значи, че ще отговори
и Харлан знае, че ако Брад отговори, без да вдигне,
значи, че няма боут, а държи висок чифт, вероятно попове или дами.
Но вместо просто да отговори, Брад бутва 72000 към пота.
Влизам с всичко.
Харлън поглежда Брад. Всичко, което Харлън познава като знаци,
пулсиране на сънната артерия, вкочанени пръсти,
при Брад е точно обратното.
Действието на Брад е предизвикателство към флопа,
вдига при разиграването и бомбира ривъра.
Естествено, Харлън не знаеше, че Брад не знаеше какво означава това.
И така, Харлън, добрият спортсмен, каза:
Браво. Отказвам се.
И бутна напред това, което не знаеше,
че е печелившата ръка. Бард също хвърля картите си,
една се преобръща и Харлън вижда...
Нямал си покет попове?
Нямах никакви попове. Освен онзи в средата.
Имал си два чифта? - Имах един чифт,
с деветки в средата.
Харлън, какво си си мислил бе, човек?
Благодаря.
Не че парите бяха кой знае колко.
Харлън изгуби всичко на всичко $40000.
Но някакъв бушон гръмна и сега вече Харлън играеше на кръв.
Без значение чия.
Имаш 112000 на масата и искаш още 50?
Дай ми още 100, ако обичаш.
Подпиши за 100000. - Към 5,00 Харлан бе олекнал с 50000.
Бе изоставил всичко, което знаеше за покера и играеше като колежанче,
което търси победа от всяка ръка.
Още 100, моля. - Хей, приятел...
Моли, моля те. Давай.
Подпиши тук за 100.
Хвърчаха есемеси и всеки вече знаеше, че Харлън кърви до смърт.
Идваха хора да поиграят няколко часа преди работа.
Бяха губили от него месеци наред.
И всеки искаше чек от Харлън Юстъс.
Ако тръгнеш сега, ще можеш да поспиш преди партито на Шийла.
Скоро. - Ела да си поговорим.
Здравейте. Вземете си кафе.
Вървиш надолу. Всички го знаят.
Играеш без оръжията, които ти трябват да победиш.
Права си. - Благодаря.
Просто ми дай 500000.
Трябва поне да изляза на нула.
Трябва да го има на некролога на всеки покерджия.
"Г-н Фелдстийн умря, опитвайки се да излезе на нула."
Харлън така и не успя. И не стигна до рождения ден на жена си.
След два дни тя подаде молба за развод.
Но го чакаше още един удар, който щеше да го просне завинаги.
Харлън играеше срещу мъж на име Фридрик,
който беше австрийски благородник.
И започваме. - Харлън имаше покет дами.
Негово височество имаше ас и поп.
И двамата бяха сложили по 65 бона преди флопа.
Флопът е дама-седмица-седмица. Харлън пак има фул, дами и седмици,
с три предстоящи залагания.
Графът няма нищо.
Влизам с всичко. - И графът влиза.
Иска Харлън да мисли, че има другите 2 седмици.
Плащам. - "Няма да се хвана", казва си Харлън
и влиза с всичко. На пода има $750000.
Диего обръща карта и раздава.
Поп. Ото фон Бисмарк вече има два чифта, попове и седмици.
Но това не може да се мери с фул хаус.
В този миг фул хаус от дами може да се бие само
от фул хаус от попове.
Капитан фон Трап блъфира с два чифта и направи фул хаус от попове.
Копеле! Копеле!
Мамка ти, шибан механик.
Майната ти! Лъжлив селски факир!
Излез на терасата. - Готвиш ми го вече два дни!
Стига! Стига! - Селски факир.
Добре ли си? - Да, няма нищо.
Какво беше това? - Ще се извиня на Диего.
Да. И ще си тръгнеш. Затварям гишето и толкова.
Чу ли ме?
Нямам ги.
Онези милион и двеста.
Нямам ги.
Съжалявам.
Върви си.
Много съжалявам.
Трябва да кажеш истината на Шийла.
Кажи й истината. Кажи й какво стана.
Ще ти помогна. Ще уредя една среща.
Утре ще се видим и ще решим какво да правим с парите.
Не се видяхме на другия ден.
Обади се, каза, че всичко е наред и се появи на другия път с чек
за $120000.
Откъде е взел парите? - Аз му ги заех.
Вземам 50% от печалбата, докато изплати дълга си
и по 50% следващите 2 години без удължаване на срока.
Вземаш 50% от печалбата, без удължаване на срока за загубите?
Да. - Той никога няма да изплува.
Това е закопаваща сделка.
Използваческа е. Жив рекет.
А и не можеш да подкрепяш играч и в същото време да играеш.
Правя го от две години.
Ти даваш пари на Харлън? - Да.
Исусе! - Няма измама в това.
Но дава възможност за това. - Кажи ми как.
Щом имаш интерес от печалбите на друг? - Ще се престоря, че губя? И какво?
Фолдваш картите си, петорен цвят, вале купа,
а той е в играта. Ще му е от полза да знае, че петорка спатии...
Мислиш, че му давам знаци? - Казвам, че не бива да се повтаря.
Ти не ме одобряваш.
Не е лично. - Май е, щом говориш с всички без мен.
Когато оставаш да пийнеш с Джей Ти, но не и... Ходи ли при Оскара му?
Завинтен е на капака на колата му.
Вижда се, когато правиш всичко, за да покажеш, че не те интересувам.
Направи същото и с Дийн. Хората искат да играят карти с мен, не с теб.
Знаеш ли кой печели най-много тук? - Ти.
А следващият кой е, знаеш ли? Това си ти.
Какво прибираш на вечер вече? 10000? - Това буквално си е моя работа.
Ти, дилърите и сервитьорките печелите здраво от играта.
Не толкова, колкото допринасям. - 10000, които не влизат в джоба ми.
Пак, това са мои пари. - Твоите пари са мои пари.
Така ли? - Трябва да има лимит на бакшишите ти.
Ще говориш с другите играчи, които в декларацията ми се наричат клиенти,
да сложите таван на моите пари? - Точно така.
Това ще бъде най-наблюдаваният антитръстов процес в САЩ.
И точно в този момент, за миг, аз изгубих играта.
Беше другият вторник, преди играта.
Изчакал е да тръгна за хотела
и ми прати есемес.
Пишеше: "Довечера ще играем при Дейв. Въобще не идвай."
Знаех истината дори преди да отговоря на следващото обаждане.
Прецакана си.
Няма дума "вертикалност".
В книгата, на стр. 152, когато губиш играта в Ел Ей
и идваш в Ню Йорк, съзерцаваш "вертикалността" на града.
Има такава дума. - Вече в Ню Йорк,
говориш за игри, които траят цяла нощ, по две нощи,
стоиш будна с дни, но не споменаваш дрога.
Имаше дога. Чиста съм от 2 г. - Пропуснала си.
Не ти плащам $250000, да ми правиш преглед на книгата.
Нищо не си ми плащала. - Пратих по имейл
думата "вертикалност" от речник "Мириъм-Уебстър".
Какъв е авансът за такава книга?
Авансът ли?
Зависи. - Ако ни гарантираш някои данни,
мога да ти уредя $1500000, които ще се удвоят от продажби и други права.
Какви данни? - Трябва да кажеш имената на хората.
Илай! - Пред кафенето сутрин стои човек,
с надпис "Ветеран от Виетнам"
и аз му бутам стотинки. Разликата между него и теб в момента е,
че ти имаш какво да разкажеш. - 1000% съм сигурна,
че разказът на бездомника ще е по-добър.
Само едно е ценно. Впиши го и ще ти уредя
$1500000 и това е само началото.
Полети или се върни да живееш при майка си.
До края на живота си.
Ами, ако...
...кажа, че ще дам имената, които вече се знаят
от показанията на Брад Мариън? - И четиримата ли?
Ще използвам имената на онези, които са назовани от Лошия Брад?
Какво ще кажеш? - 8 години в Холивуд и 2 в Ню Йорк
си организирала най-ексклузивния и декадентски мъжки клуб.
Та, какво ще получат издателите от теб относно имената?
Авансът ми беше $35000.
Първо, малко ще ти огранича ролята. От 12, обвиненията ще станат 10.
Какво значи това? - Ще кажа на прокурора, че си...
...служител, нает и уволнен от играчите.
Няма да проработи. - Имаме шанс.
Аз няма да го допусна. - Защо?
Не е вярно. - Нека ти обясня системата.
Знам. Обвиненията отговарят на препоръките на прокурора за присъдата.
Опитваш се да намалиш точките чрез фактори като криминално досие,
каквото нямам или дали обвиняемият е имал малка роля, каквато моята не е.
Кредит ли ще трупаш? - Почнала съм от нулата.
Не. Вече е имало игра в "Кобра".
Говоря за Ню Йорк. Там започнах от нулата.
Нямаше как да ме уволнят - погрижих се за това. Така че, не.
Не те слушах. - Не разрешавам да правиш това.
Не ти разрешавам да омаловажиш кариерата ми.
Не ми пука. - Изградих успешна...
Искаш ли деца?
Искаш ли да създадеш семейство? - Да, много.
Да не ти намалявам ролята и препоръките за присъда
с 8 до 12 години, преди да опитат да ти лепнат още за пране на пари?
Пране на пари ли? - Обменила си чиповете на руснаците...
Не съм знаела откъде са парите. - Намери ми 12 души,
които ще повярват, че не си знаела кой седи на масата ти
и откъде са парите. Това е.
Ти само си сервирала коктейлите.
Като изгубих Ел Ей си казах, че не е кой знае какво.
Нали уж беше само приключение
и начин да се запозная с влиятелни хора.
И бях спестила над $200000.
Но тава беше само паянтова преграда пред унижението и депресията,
които знаех, че се задават.
Все някога трябваше да свърши.
Само дето смятах, че аз ще реша кога.
Играта ми бе дала самоличност, уважение и определено място
в един недостъпен свят
и в един безумно кратък миг това ми бе отнето.
Бях станала незначителна и потънах в забвение за миг.
Минаха 2 седмици, преди да се видя с когото и да било,
защото вече унижението и депресията
отстъпиха пред гняв от собственото ми безсилие
пред несправедливите капризи на мъжете.
Просто нямаше правила.
Тази игра на надмощие не бе определена от "добро и зло",
а само от его и суета.
Суетни капризи без никаква отговорност.
Нямаше честност и справедливост. И гадното хихикане на г-н X.
Прецакана си. - Не можех да изгубя от това лайненце,
а не исках психиатър да ме кара да се почувствам по-добре.
Знаете ли кое те кара да се оправиш след загуба?
Победите. Взех самолет за Ню Йорк.
"Уол стрийт", "Мадисън авеню",
"Пето авеню", "Дакота", "Сан Ремо"...
Играчите бяха тук. Трябваше само да пусна кукичката.
Този път нямаше филмови звезди.
Този път използвах плеймейтки.
Но те не бяха какви да е.
Джеси беше пуерториканска красавица, израснала в игрални зали
и доста добре играеше самата тя.
Щях да я финансирам, да я вкарам в играта и да им отмъкна играчи.
Искаш ли да печелиш? А Шелби пишеше кодове
и правеше проверки по-бързо от данъчните.
Ето сметката ти в "Ситибанк".
Уинстън беше дъщеря на американски дипломат.
Бе живяла по цял свят и имаше имейлите на саудитското кралско семейство.
Кой прави големите игри в Манхатън?
Зависи, но обикновено Теди Чин или Тути Тискано.
Но това е Манхатън. - Тоест?
Но най-голямата игра тук е в Бруклин. Руски евреи. Мизата е 100 бона.
Никой не я организира. Просто играят и плащат.
Не можехме да обещаем на никого, че ще се отърка в звезди.
Но Ню Йорк има едно нещо, което Холивуд няма. "Янките".
А за един от тях всеки мъж в Америка би се редил, за да изгуби от него.
Не казвай името. Напиши го на салфетка, смачкай я,
и я пусни в чаша вода, за да се разтвори мастилото.
Необходимо ли е? - Не, ни най-малко.
Какво да им кажем? Кога ще започне играта?
Кажете им, че вече се играе от 6 месеца
на място, което не искате да разкривате.
Списъкът на чакащите е доста дълъг, но...
Моли е тук някъде и ще ви запозная.
50 миза и блиндовете са по 5000 и 1000?
Да, 50...
Мол? 50 за влизане?
Не. 250.
Ама че шум ще се вдигне. - Та да се чуе до "Родео драйв".
Златния бряг на Лонг айлънд е бил дом на фамилиите Вандербилт,
Рузвелт, Уитни, Дж.П.Морган и Ф.У.Улуърт.
Много е трудно да се вредиш, но ще говоря с Моли.
Благотворителният прием с билет от 10000
събираше пари за реновиране на яхтклуба в Ийст Хамптън.
Моли е тук някъде. Ще ви запозная, но не се надявайте много.
Самата истина. И ако има прием за жители на Хамптън, които имат яхти,
в нашата работа това се нарича "целева среда".
Но да знаете, че мизата е 250000.
250000? Почти колкото втората ми кола.
Приятелите ти ходят ли там?
След само 7 седмици имахме 10 играчи и 7 чакащи за място.
А в тези среди това стигаше, за да се завърти легендата.
До заранта играчите чуваха и повтаряха истории за онази игра в Лондон,
или в Токио, или в Дубай. - Влизам с всичко.
В края на годината декларирах приход
от 4773000.
Всеки цент - напълно законен и вписан в баланса.
Бях най-големият организатор на покер в света.
Всички бакшиши. - А още не бях вземала процент.
И още не бях вмъкнала по случайност хора от руската мафия.
В началото вземах дрога, за да стоя будна.
Отначало "Адерол". Но от него изгубих представа за времето.
После кокаин, "Валиум", "Викодин", "Перкосет" и още "Адерол".
Наех студио и поставих плазми за други залози.
Най-евтините игри бяха в сряда, четвъртък и неделя у нас,
а голямата игра беше вторник в х-л "Плаза".
В 7 ч. дойдоха дилърите, поставиха и полираха масата,
а около нея точно на 30 см един от друг поставиха 10 стола.
Ползвах чипове по поръчка и двама дилъри, които работеха час
и почиваха час, а след 12 часа идваше друга смяна.
Казината знаеха, че някои аромати карат хората да залагат на едро.
В казината те се изпускат през вентилацията.
Аз си поръчах свещи.
Работех с нов дилър на име Бе.
Не от Беатрис, а само инициал.
Тя имаше опит от мръсни покер-стаи в Ийст Сайд и се сприятелихме.
По-бавно. Големите играчи не обичат бързо раздаване.
Саркастично раздаване. Готино.
Трябва да го направиш. Да не го направиш, е лудост.
Сигурно го виждаш. Вземаш четири-пет пъти по-малко.
Дължат ти стотици хиляди.
Това са пари, които никога няма да видиш.
Бе го предлагаше отдавна.
Правеше го заради един инцидент от предната седмица.
Здравей, Коул. Заповядай. - Благодаря. Готов ли ми е чекът?
Да. Тук е. - Благодаря.
Може ли да ти покажа нещо на екрана? - Всъщност аз... малко бързам.
Ще отнеме само секунда. Седни.
Това е играта от миналия вторник. - Олеле, Моли, ако момчетата надушат,
че ги снимаш, ще се побъркат.
Това си ти на стол 7. А пред теб са чиповете ти.
Долу ме чака такси. Само ми... - Погледни часа: 1:06.
Да превъртим до 1:07. В 1:07 губиш ръка от Бусти.
Какво е това? - 1:08.
Нашите данни показват, че не си вземал чипове между 1:06 и 1:08,
но, виж ти... чиповете са повече.
Ще обясня. Просто... - Да върнем назад.
На този екран виждаме смяната на дилърите, докато на този...
...и... ето ти на.
Ето защо не ми излизат $57000 от играта във вторник.
В бакалиите има камери и на машините за вода.
Тук милиони долари сменят собственика на 2 мин., идиот такъв.
Да не мислиш, че няма да наблюдавам масата?
Спокойно.
Дължа пари на разни хора. - Знам. Защо не теглиш от фонда?
За такава сума трябва разрешението на нашите.
Ще ме убият. Не знаеш какво е.
Хората не разбират, че и децата с фонд страдат в кризата.
Съзнавам, че постъпих неправилно. - Лесно ли го реши?
Исках да кажа... - Първо на първо,
онези, дето правят фалшивите чипове, те лъжат.
Те знаят, че в чиповете има вграден подпис, точно тегло, знаци...
Дишай. Второ, не го пробвай в други покер зали,
защото другите ще покажат гнева си по по-различен начин.
Дължиш ми $57000. Когато ги получа, ти получаваш касетата. Но дотогава
няма да играеш никъде.
И когато дойде вторник, Бе пак започна.
Срокът, който им даваш, е безумен. Не е "ако", а "кога".
Ще гръмнеш. Рискът, който поемаш, е невероятен.
Ако вземам процент, играта става незаконна.
А ако не си вземаш дължимото, тя няма да съществува.
Сега ти си банката.
Ти гарантираш играта.
Ако видиш ръка, която искаш да не мине,
погледни ме, дай ми сигнал
и аз ще я сваля от масата.
Повечето рънъри вземат 5%.
Ще се видим в залата. - Ще се видим в залата.
Две седмици по-късно около 2 ч. се натрупа пот от $1300000 преди флопа.
Плащам. А имаше още петима играчи.
Надявах се флопът да прогони четирима от тях.
200000. Вдигам 100000.
300000. Вие, господине? - Плащам.
На масата вече имаше 2100000.
300000. Вие, господине?
Вдигам 200. - 2600000.
3000000.
Тя беше права. Аз просто им давах огромни кредити.
А и Харлън Юстъс вече беше насадил у мен огромен страх.
Веднъж да не можех да платя, това щеше да е краят на играта.
Аз бях банката.
Ето колко бързо взех решението.
И точно толкова бързо, Бе пресметна 2% от пота
и ги свали от масата.
Това беше. Току-що, като взех процент, наруших закона,
Член 1955.
Време е да представя Дъглас Дауни,
защото той ще ни отведе чак до края.
Дауни беше пияница и се застояваше след играта, докато оправям сметките.
Пиян, нищо не му се разбираше, а всичките му начални изречения
бяха като заглавие на кримка. - Жертва на обстоятелствата.
Да.
Историята на...
Историята на моя пословичен... нали разбираш...
Живот? - Живот.
Говореше за брака си.
Ожених се млад, Мол.
Млад и глупав.
Ами ако бях роден в Гринич, вместо във Флашинг?
Казваше, че иска нов живот. - Новият Ханаан?
Замина на... "Рай Кънтри Дей", Принстън.
Какъв живот щях да имам! Каква жена!
Щях да съм играч.
Жертва на обстоятелствата.
Мол, само на теб ти казвам тези неща. - Нямаш проблем.
И после разказа за друга игра, в която участвал. В Бруклин.
В Брайтън бийч, където играели цяла нощ и цял ден.
Играта, където играели предимно руснаци.
Аз съм единственият ирландец, когото пускат да играе.
Мол, тези са най-готините пичове, които познавам.
И една нощ, Дъглас Дауни изгуби $80000 на моята маса, а ги нямаше.
Уинстън, ще ни оставиш ли сами? - Разбира се.
До утре.
Миналата седмица спечели 190000.
Дължа на Теди Чин и на Тути. - Добре.
И на други залози. Аз съм победител...
...заключен в тялото на... - Спри.
Играта в Бруклин. Вярно ли е това, което чувам?
Какво си чула? - Че руснаците имат дълбоки джобове,
не ги бива на покер, плащат на мига и носят костюми?
Вярно е.
Докарай ми няколко и ще ти давам по малко, докато изплатиш 80-те бона.
Губещ. Щях да кажа:
"Победител в тялото на губещ". - Зная.
Губещ. - Ясно. Ще доведеш ли няколко?
Друг ирландец не пускат да играе там. - Разбираш ли какво ти предлагам?
Казвам го, защото си ирландка и може да не искат да играят при теб.
Друг ирландец не пускат да играе там.
Не съм ирландка.
Не си ли? - Не.
Моли Блум? - Мислиш за героинята на Джеймс Джойс.
Винаги съм мислил, че си ирландка. - Не съм.
Ще доведеш ли играчи? - Няма ли известна книга?
Дъглас, внимавай. Да, има книга от Джеймс Джойс,
"Улис", и там има героиня - Моли Блум.
Затова смяташ, че съм ирландка, но да спрем за това.
Ще ми доведеш ли играчи от Брайтън бийч?
Ако не си ирландка, каква си тогава? - Руска еврейка.
Следващата седмица имах нови играчи.
Пръв пристигна Майк. - Добър вечер. Аз съм Джеси.
Майк Давидов. Майк имаше верига клиники
и беше платил с по банков път.
После дойдоха братята Гершен - Иля и Алексей.
Изнасяха стомана за Китай.
Алексей донесе 250000 в една раница.
Г-н Хабиб, добър вечер. Аз съм Шелби.
А аз Шели. Само една буква разлика.
Също съм милиардер и може и да съм те виждал гола.
Не. Щяхте да си спомняте.
И Шели Хабиб. Семейство Хабиб притежава най-голямата колекция
класическо изкуство в света, оценена на три милиарда долара.
На Шели е галерия "Хали" на "Мадисън авеню".
За днес не успях да изтегля никакви пари в брой,
защото като станах, банките вече бяха затворили.
Надявам се да приемете това като временна гаранция.
Това е... истински Моне.
Свалих го от стената.
Дошли сте тук, носейки Моне?
Докараха ме. А и имам охрана пред вратата.
Добре. Шели, ето какво искам да направиш.
Искам да разкараш тази картина за 4... - 7.
За $7000000 оттук веднага и твоята, предполагам, въоръжена охрана,
не може да стои отпред. Оправи това, върни се,
а аз ще ти дам за тази вечер кредит от 1.5.
Вие сте много красива жена. - Моля те, внимавай с картината.
Винаги. - Майк, Иля, Алексей и Шели.
Дауни ми ги доведе. И точно както се говореше, те играеха лууз,
артистично, губеха от редовните и плащаха веднага.
Питали са ме: "Не си ли личеше, че някои от играчите
са свързани с най-страшните
и влиятелни престъпни синдикати в света?"
Не. Не си личеше.
Влизам с всичко.
Ще ми се да носех добри новини.
Харисън Уелстоун не се е хванал на "намалената роля"?
Не. - Не повярва, че съм била сервитьорка?
Не. - Дали защото не съм била?
Виж, опитах. Правя това, за което ти не ми плащаш.
И сега какво? - Агенцията се пита дали
няма да им сътрудничиш. - Не думай.
Кой би очаквал това? - Имаме разговор.
Кратък, защото не зная с какво да помогна.
Не за присъда, но знаеш неща, които могат да помогнат.
Знаеш ли, че 97% от федералните случаи не стигат до съд?
Въпреки, че рискът да те осъдят, е малко повече от 1 на 100.
Ако искаш да стигнеш до съд - добре. Но ще ти струва някъде към $3500000.
Които съдът знае, че нямам, защото ми конфискуваха всичко
без заповед, тъй като имуществото ми няма презумпция за невинност.
И след като ме арестуват 17 агенти с автоматично оръжие,
напълно ненужно и не за да ме сплашат,
ми дават 2 дни да наема адвокат и да се явя в съд в другия край на САЩ.
Ако казваш, че всичко станало от мига на ареста ти има за цел
да те накара да признаеш вина, права си.
Та, кажи как да им помогна, защото явно им го дължа.
Като стана дума, данъчното сложи данък върху парите, които ми взеха.
Ти майтапиш... Няма значение.
Конфискацията на парите не е данък. Затова искат още пари.
Или пак ще ми ги вземат. - Това няма значение.
Значи, ти не желаеш да сключиш сделка с прокуратурата.
Ако знаех нещо, което ще да доведе до присъда на някой гад,
нямаше да трябва да ме притискат да сътруднича.
Но не знам. Знам само мръсотии, пикантерии и клюки.
Така че, прокуратурата иска от мен онова, което искаше Холивуд.
Тук съм, за да може "Ню Йорк Поуст" да отрази процеса.
Тук съм да се продадат билетите. - Но и това е важно за тях.
Нека го използваме, за да ти осигурим ниска присъда
или направо пълен имунитет. Какво има?
Здравей, мила. - Здравей, Стела.
Какво пак те кара да правиш? - Есе върху три стихотворения,
които той смята, че имат обща тема. - Не е есе. Два абзаца.
Кои са те? - "Отблизо", "Бяг" и "Стени".
Знам ги. И каква им е общата тема? - Неща със заглавия от една дума.
Компетентен ли си по поезия? - Почакай. Да.
Ако решиш да бягаш от къщи, ела при мен.
Тогава ще разбереш, че тя си няма дом и ще се върнеш при мен.
Добра работа. Браво. Иди си вземи нещо за хапване
и почвай домашните оттатък. - Добре.
Просто го прасни по главата. - Не може. Законът го забранява.
Върви.
Баща ми все ни товареше с допълнителна работа.
Може ли да те попитам нещо?
Смяташ ли, че съм твърде строг с нея?
Като отидох в Ел Ей срещнах едно момиче. Беше на 22.
Някой й бе уредил да прекара един уикенд в Лондон.
Знаеш ли колко получи? - За два дни? Пет бона.
Чанта. Чанта на "Шанел", която тя искаше.
Каквото и да правиш със Стела,
удвои го.
Къде е баща ти, при всичко това?
Физически ли? В Колорадо е.
Вашите още ли са заедно? - Не.
Близка ли си с баща си?
Беше ли строг с теб?
Знаеш ли колко момичета по олимпиадите имат такива бащи?
Всичките? - Точно така.
Аз бях лоша с него. - Какво искаш да кажеш?
Бях голямо келеме.
На бащите не им пука.
Непрекъснато се карах с него. - Защо?
Лъгал си ме!
Защо се карах с него ли? - Да.
Аз те издържах, докато учеше.
Аз отгледах децата. Направих... О, боже, всичко.
Не, ти ме чуй! Ти само ми изневеряваш.
Лъжеш ме. Лъжеш и децата.
Лъжеш жена си и лъжеш и децата.
Не знам.
Впрочем, член 1955 от закона, който ме обвиняват, че нарушавам
дефинира хазарта като "залози на игрите на късмета".
Да. - Покерът не е такъв. Рулетката е.
Покерът е игра на умения.
На твое място бих... - Ще им кажа каквото искат за себе си.
Само за себе си.
Това е.
Помните ли Лошия Брад Мариън?
Оказа се, че неговият хедж фонд за $700000000
не е съвсем... истински. Оказал се пирамида.
С години декларирал нереални печалби.
Дори не е бил регистриран в КЦК.
С парите, давани му от роднини и приятели, и от играчите,
той си купил няколко къщи на плажа в Малибу и хангар, пълен с коли,
още един със самолет и живота, за който мечтаел.
Когато го арестували в банката имал само $740.
Брад сътрудничил на ФБР и им дал часове показания
по куп въпроси, включително как 3 години преди това
загубил $5200000 в незаконни игри на покер,
организирани от някоя си Моли Блум.
Твърдеше, че съм го придумала да играе на високи залози.
Нека те запозная с Брад Мариън. - И затова се пристрастил към хазарта.
Заради нея се пристрастих към хазарта. - Брад, тази игра не е за теб.
Разни синдици се опитваха да спасят колкото се може повече пари.
Бях призована в Ел Ей на разпит.
Може ли да потвърдите, че тези лица са играли покер с Брад Мариън?
Брад Мариън ли ви ги каза? - Искам само да потвърдите,
че при вас са играли тези хора, както и други.
Разбирам. Но искам да е ясно, че не аз съм дала тези имена.
Тези имена ни ги предостави Брад Мариън.
И така, под клетва... - Да.
Потвърждавам, че списъкът е точен.
На мен и на играчите ни дадоха избор -
да свидетелстваме едни срещу други в съда
или да помогнем за възстановяването на парите на жертвите на Брад.
Написах на синдиците чек за $500000.
А някъде в някакъв офис на ФБР,
някой е закопчавал снимката ми на стената.
Правех по 6 игри седмично,
понякога на 2 различни места на нощ.
Към този момент вече бях пристрастена към дрогата.
"Адерол", "Амбиен", "Ксанакс", кокаин,
алкохол, "Валиум", "Ативан", "Тразадон"...
Всичко, което можеше да ме държи будна няколко дни
и да ме приспи за няколко часа.
Но аз вече не ги вземах, за да стоя будна.
Там, където се намирах, беше тъмно и самотно.
Сякаш бях в толкова дълбока яма, че можеше да съм миньор.
Не беше точно депресия, а нещо по-жестоко.
Не исках да живея в лудницата за дегенерати, която бях създала.
Бях уморена от алчността... Своята, не тяхната.
На всички. Писнало ми беше непрекъснато да съм надрусана.
Не исках живот в сенките.
Не можех вече да се позная, а което познавах,
не понасях.
След една игра, Дъглас Дауни ме изненада с признание,
като започна с едно от неговите заглавия.
Удар в стомаха насред пота.
Исках да ти кажа нещо. - Добре.
Искам... да кажа нещо. - Добре.
Просто ще го кажа. - Хубаво.
Има едно стихотворение. Известно...
...стихотворение за...
...неизказаните мисли.
Два пътя излизат от гората.
Те експлодират ли?
Не знам. Обичаш ли поезия?
Допреди малко. Ще ти повикам...
Влюбен съм в теб.
Не е истина. - Чисто и просто.
Ти си жената, за която винаги съм мечтал
и за която мечтая. - Стига! Чуй ме, Дъглас!
Всички вие мечтаете са мен. Защото аз съм "анти-съпругата".
Подтиквам ви да залагате. Питиета ви носят манекенки,
което ви кара да мислите, че сте от онези хора,
които ще забият мацка щом пожелаят.
Тук ви е добре.
Знаеш ли коя е Цирцея?
Цирцея.
Играла е при Теди Чин? - Не.
Цирцея не е играла при Теди.
Била гръцка богиня на магиите. Хранела и пояла мъжете с мед и вино
и после ги превръщала в свини.
Защо? - Фантастичен въпрос.
Никога не бих направил това с теб.
Пропусна поантата с много, но няма нищо.
Моли...
Шелби и Уинстън ще затворят.
Ще се видим другата седмица.
Заповядай. Благодаря ти, Ранди. - Благодаря, Моли.
Добро утро. - Добро утро, Пат.
Пат беше моят шофьор и охрана.
У дома ли? - Да.
Не знаехме много един за друг, но аз го харесвах.
Бяхме приятели.
Някога бях състезателка.
Не знам дали го знаеш. - Кой спорт?
Ски. Свободен стил.
Беше ли добра?
Не знам.
Пат ми поиска услуга. Каза, че някакви негови хора с хедж фонд
искали да играят и че за него ще е добре,
ако успее да им уреди среща с мен.
Съгласих се и уговорих среща за 5,00 ч. в сряда
в бара на "Фор Сийзънс", знаейки, че ако са чисти,
ще познаят някого в тълпата в бара на "Фор Сийзънс".
Не трябвало да си правя този труд.
Това не бяха финансисти, а мутри от "Джърси бойс".
Огледаха се притеснено. Не бяха на мястото си тук.
А мутрите се правят на още по-яки, ако са неуверени.
Сетих се какво ще искат и реших да приключа разговора бързо,
но без да съм груба с Джо Торбата и Сал Белята.
Аз съм Моли Блум. Приятно ми е. - Джон Джи.
А вие сте? - Пол.
Как да си викнем пиене?
Не помня другият какво пи, но няма да забравя какво си взе Джон Джи.
Погледна келнера сякаш да види дали добре го играе манхатънски елит,
и каза: - Ще взема едно "Апълфини".
Добре. - Как ти мина седмицата?
Моята ли? Добре, благодаря.
Пат каза, че се интересувате от игра на покер.
Искаме да станем партньори.
Говорихме с Тути, Уил... - Теди Чин.
Поработваме малко и с тях.
Ще улесним живота ти.
Никой няма да се ебава с теб.
Никой няма да те прецаква.
Оценявам...
...предложението, но няма нужда. Не ми дължат много пари.
Не се притеснявам. - А, излъга.
Каза, че не ти дължат много.
Но дългът към теб е $2800000,
в този момент. Проучихме те.
Тези пари трябва да са в твоите ръце, защото са си твои.
Твои са. И яко ги нямаш, бъркаш в своя джоб да плащаш печалбите.
Момчета, съжалявам,
това е просто приятелска игра с по-високи залози.
Беше ми приятно. Обадете се, ако мога да направя нещо за вас.
Обичам да правя услуги. Питиетата ви са от мен.
В паметта ми има пропуски, което, казват, е обичайно,
ако ти се "случи случка". Например не помня откъде се връщах,
когато влязох в блока. Но портиерът каза, че имало пратка за мен.
Има някакви пратки за вас. Сега ще ви ги донеса.
Беше първият почивен ден от празниците за Коледа и Нова година.
Планирах да си взема вана и да се опитам да не се надрусам.
Портиерът пристигна с пратките.
Сбъркали сте...
Чакай! Имам..
Нито гък.
Ясно ли ти е? - Имам пари.
В брой. - Къде.
В сейфа. В килера.
Покажи ми.
Сложи парите и бижутата в чанта.
И златните кюлчета.
Стига. - Отвори си устата.
Отвори си устата. Онова не беше предложение.
Не беше идея. Това ти е последно предупреждение.
Майка ти живее сама в Телурайд, Колорадо.
Нали?
Нали? Нали, Моли?
Тя вече не живее там. - Напротив, живее.
Можех да повикам лекар или да отида в спешното.
Но само като ме погледнат и щяха да повикат полиция.
Очите ми бяха подути и черни.
Устните ми - разбити и кървави.
Не си усещах лицето.
Пат беше уредил срещата. От него знаеха къде живея.
Стоях у дома 2 седмици
и чаках лицето ми да заздравее.
И чаках обаждането, което щеше да дойде.
Но то така и не дойде.
Защо не ми се обаждаше Джон Джи?
"Може би си размислил?"
След 10 дни отворих вратата си за първи път.
Хората се връщаха в града след Нова година в Кабо,
Сейнт Бартс и Саут Бийч.
Телефонът ми загря от: "Кога е следващата игра?"
Но нищо от Джон Джи.
И точно тогава, на първата страница
на "Ню Йорк Таймс" отпреди 8 дни...
"125 арестувани в хайка срещу мафията."
Тези хора или се бяха покрили,
или бяха арестувани.
Понякога Божият план идва бързо.
Лицето ми бе достатъчно добре, за да скрия с грим синините.
Уредих цяла седмица игри.
Седмица, за да си взема 2.8-те милиона, които ми дължаха
и после - край. Приключвах.
Една седмица епични игри.
В града бяха някои от лондонските играчи,
а руснаците имаха приятели от Москва на гости.
Джеси и Шелби бяха започнали играта в "Плаза"
и казаха, че се играе здраво.
Тъкмо тръгвах, когато звънна телефонът.
Беше Дъглас Дауни.
Идвам, Дъг. - Чакай.
Аз се крия в тоалетната.
Просто те моля да ми повярваш. - Чия тоалетна?
Повярвай, защото... В апартамента, в хотел "Плаза".
Защо се криеш там? - Никога няма да им кажа нищо за теб.
Казах им: "Ако искате да продължавам
и да ида на други места, добре.
Но нищо срещу Моли. Не я пипайте. Само руснаците."
Пиян си и малко трудно ти разбирам.
Ще се видим, като дойда.
Аз бях...
обвинен за измами с държавни книжа.
Изтриха го от досието ми, затова не го знаеш.
Измама с държавни книжа? - Няма да им помогна да те обвинят.
Никога няма да им дам нищо срещу теб.
По-скоро ще лъжесвидетелствам.
Беше такава глупост, през 2006 г.
Ако си бил арестуван, щях да знам. - Беше глупост.
Казах им, че ще им помогна още, ще ида и на други места.
Но не и ти. Аз те обичам. Обичам те.
Дъг, вземи се в ръце за малко.
Станал си информатор, за чисто досие?
Трябваше ли да ти го кажа?
Този въпрос ще ме преследва, докато съм жив.
Защо си в тоалетната? - Цял живот, Моли.
Искам да знаеш, че се опитвах да те защитя.
През 5 преки, ФБР бе атакувало играта ми.
Очаквах фоайето да е пълно с хора в униформи, но не беше.
Г-це Блум, не съм ви виждал отдавна. - Да.
Трябва ли ви такси?
Ти така и не ми донесе онези пратки.
Може би не съм ти дала достатъчно за Коледа?
Взела си такси, после самолета и си отишла при майка си в Денвър.
Телурайд. Майка ми живее в Телурайд.
Беше преди две години.
На път за летището проверих банковата си сметка.
Трябваше да има малко над $4000000. Но нямаше нищо, освен бележка
да се свържа с властите.
Искам да кажа, че тя доброволно е влязла за лечение от зависимост
и е чиста и трезва от две години.
Не ме интересува. Жените на работа при вас проституираха ли?
Не, сър. - Не са правили секс за пари?
Не. - А вие правили ли сте секс за пари?
Не. - Мисля, че той говореше на мен.
Не, тя няма да отговори на този въпрос.
Целта на тази среща... - Срещата е неофициална.
Нищо подобно. - Да виждаш стенограф?
Неофициално, понеже не записвате, но можете да ползвате чутото,
а ние не искаме да ви го дадем безплатно.
Седя тук на тази маса вече 5 часа
и чакам за възможност да ви помоля да постъпите правилно,
като от 3 седмици моля клиентката си да действа в свой интерес.
Тези две неща не са толкова трудни.
Целта на срещата е да видите Моли Блум
и да разберете, че тя не е човекът, който пресата създаде.
Не е обвинена, само защото пресата я е оплюла.
За мен целта е да разбера, че тя ще сътрудничи на властите
да пратят в затвора някои много лоши хора.
Не. - Няма да сътрудничите?
Не, никога не съм правила секс за пари.
Не съм сигурна, че не правите запис, но ако има,
искам да съм сигурна, че това е вписано там.
Струва ми се, че много внимателно сте проверявали играчите.
Така е. - А не сте знаели, че 4-ма са мафиоти?
Да, заедно с информатора на ФБР. Голям конфуз.
Към края бях все надрусана
и зле си вършех работата.
Само ще кажа, че скромният ми опит с руската мафия показва,
че те не се представят незабавно като мафиоти.
А опитът ми с италианската мафия... - Помогнете ни.
Не знам с какво. - Да. Да знаете.
Ще придадете цвят и измерение.
Да кажете, че Дружински има часовник за $100000 и кара "Фантом".
Или че Иля Гершен е донесъл четвърт милион в раница.
Както и колко е залагал Шели на спортни залози.
Никой нямаше право да залага вътре в залата. Излизаха навън.
Нямах никаква представа колко залагат.
Т.е. сте знаели, че приемат и правят спортни залози?
Те затова излизаха навън. Можеше да са звънили и на майките си.
Моли. - Да, сър.
Не ти вярвам.
Само в телефона на Майк Давидов,
името ти излиза 19 пъти.
"Трябва ни Моли", "Намерете Моли".
Явно си била важна за него, та ми е трудно да повярвам,
че някой с твоите познания и интелект...
Те говорят за дрогата.
"Донесете Моли", "вземете Моли", "Трябва ни Моли". Това е...
Говорят за дрогата, за екстази.
Работих до вас 2 години и съм виждал да бъркате,
но не съм виждал прокурор така да се издъни.
Благодарете на бога, че няма запис на този диалог.
Слушай. - Не, ти ме чуй, Хари.
Пак ли ще ме умоляваш? - Нейното място не е на това дело.
Полудели ли сте?!
Не може да я включвате в дело против мафията.
Просто е вземала процент около 7 месеца преди 2 години.
И защо? Давала е кредити за милиони
и не е искала мутри да събират дълга й.
Имала е стотици възможности да извлече облага,
просто като разкаже, каквото знае.
Имам представа за уликите още от 2007 г. насам.
Става дума за есемеси, имейли, филмови и рок звезди, спортисти, милиардери.
Всички на показ. Някои женени, с деца.
И това е само върхът на айсберга. А онзи, който за малко да стане
наш посланик в Монако? Оттеглиха го в последната минута.
Никой не знае защо. Освен нея.
Президенти на фирми с невръстни любовници,
президент на банка, който поискал Моли да сложи маркирано тесте.
Шеф на филмово студио й праща есемес, че дадена звезда е твърде черна.
Дори Хувър не е имал толкова информация за Боби!
Могла е да напише бестселър и да се уреди доживот.
Държи печеливш билет в ръка
и не иска да го осребри.
Взели сте й парите до стотинка,
чрез напълно незаконна акция
и сте й начислили данък, върху взетото?
Бил съм на ваши стратегически съвещания.
Пречупили сте й гръбнака, за да не може да се защитава.
А сега има възможност да гарантира свободата си
като "придаде цвят" и тя пак не иска да го направи.
Мястото й не е в това дело срещу мафията, а на кутия с мюсли.
Така че, да, Харисън, умолявам те да постъпиш правилно.
Тя не знае нищо за тримата Питъровци. Нищо за Ракниана.
Нищо за банкови и застрахователни измами.
Ние двамата сме се явявали пред този съдия
28 пъти като прокурори и той нито веднъж
не е пренебрегнал предложенията ни за присъда.
И няма да започне сега.
Организирате тази акция от три години
и няма човек, който да не желае мафиотите да отидат в затвора,
включително и особено единственият човек в тази стая,
на който някой от тях е пъхал пистолет в устата.
Пробация, обществено полезен труд. Помнете, че само е организирала покер,
точно както го прави всяко казино в Америка
и свалете проклетите обвинения.
Искаш ли да добавиш още нещо?
Не. Не желая да добавям нищо.
Бих желал да говоря с Чарли насаме,
ако нямаш нищо против.
Да. Ида да хапнеш нещо около час
и после ще се видим в офиса?
Моля? - Желаете ли хотдог?
Един претцел, моля.
Заповядайте.
Здравейте. Искам едни кънки, седми номер.
Но нямам пари.
Тези кожени ръкавици са на "Шанел" и струват $800.
Ще ви ги дам срещу кънките. - Ръкавици за $800?
И топлят ръцете точно толкова, колкото и онези от $10.
Г-це, добре ли сте? - Добре съм.
Освобождавам се от собствеността си.
Внимателно! - Ей, по-бавно!
Г-це, по-бавно!
Хвани ме. Хайде, хвани ме.
По-бавно!
Сгъни си коленете. - Тате?
Добре ли си? - Извинявате.
Извинявайте. - Веднага излезте от пързалката.
Как са нещата?
Какво правиш в Ню Йорк?
Как разбра, че съм на пързалката? - Аз съм лекар на ума.
Тук съм, защото и ти си тук.
Обадих се на майка ти в хотела и тя каза, че си тук.
Виж, не е голяма работа, но това, което видях
ми сочи, че си в криза. - Странно. Че от какво ли?
Вероятно заради ареста и неизвестността.
Старче, наистина ли не разпознаваш сарказма?
А ти?
Изпий това. - Аз съм алкохоличка и не бива да пия,
но благодаря. - Това е горещ шоколад.
Добре. - И само с диагностична цел питам,
смяташ ли, че сме някъде на коктейл?
Виждаш ли сервитьори с табли с шампанско?
Искам да ти измеря пулса.
Намери ли някакъв пулс? - Просто се радвам на часовника си.
Ето че започваш да се вдъхновяваш, но нямам душевни сили
да защитавам своето "безотговорно поведение".
Да. Получих ти имейла. Знам, че сега не ме искаш в живота си като баща.
Обаче бъди сигурна, че ми пука дали ме искаш или не.
Но аз не съм дошъл в качеството си на баща.
Безразлично ми е дали баща ти ще живее или ще умре.
Аз съм много скъп психотерапевт и съм тук да ти дам безплатен сеанс.
Смяташ, че точно сега ми е нужен психотерапевт?
Да.
След малко трябва да съм при адвоката си.
Харесваш ли адвоката си?
Не ти се обадих за пари, татко. Просто имах нужда от баща си.
Да пази бог, да не дадеш някоя стотинка.
Да, Дребосъче Тим, ти израсна на езеро и кара ски по целия свят.
Беше ли като в изправителен дом? - Трябва да вървя.
Моли, седни, мамка му!
Сега ще направим тригодишна терапия за три минути.
Как? - Ще направя това, което пациентите
молят терапевтите си да направят от 100 г. Ще ти дам отговорите.
На какво? - Да почнем с това:
защо млада жена, която на 22 г. има златна автобиография,
защо тя организира игри на покер?
Защо реших да спечеля много пари? Труден въпрос.
Щеше да преуспееш във всяка сфера. Знаеш го.
Ако беше завършила право, досега щеше да имаш собствена кантора.
Защо, обаче, отиде и направи това?
Не знам.
Наркотици.
Ти си ги почнала чак накрая. Те не са били проблема, а лекарството.
За да можеш да контролираш влиятелни мъже.
Твоята мания е била да имаш власт над влиятелни мъже.
Наистина ли мислиш така? - Не. Зная го със сигурност.
Току-що приключи първата година от терапията.
Видях шанс. Не беше свързано с теб. - Не, не само с мен.
Въобще не беше свързано с теб. - Било е.
Втора година, втори въпрос.
Мислиш ли, че си бил добър съпруг?
Защо питаш? - Защото беше женен за майка ми.
И защото баща ми е задник.
Поздравления, току-що завърши втората година.
И за сведение, баща ти отгледа 3 деца със заплата на преподавател в колеж.
Едното е двукратен олимпийски шампион, шести избор на "Филаделфийските орли"
и известен филантроп.
Другото е кардиохирург във водеща болница, а третото -
управляваше бизнес за милиони само с ума си.
Скоро ще ме осъдят. - Е, никой не е идеален.
Казвам, че все съм направил нещо като хората.
Последен въпрос. - Не, трябва да вървя.
Последен въпрос, Мол. Ще отговоря, но ти трябва да го зададеш.
Ти трябва... да го зададеш.
Защо не ме харесваше толкова, колкото братята ми?
Ето на.
Харесвах те.
Само понякога изглеждаше, че не те харесвам.
Само е "изглеждало" така? - Да.
Това е някаква учебникарска глупост.
Защо ще е "изглеждало"? Защо...
Вярно е, че имах отношение към теб. Отговарях ти.
Наруших някои основни правила.
Говорех по телефона, след вечерния час. Взех колата ти без позволение.
И я блъсна в "Макдоналдс". - Заслужавах да...
Не казах ли "Макдоналдс"? Не знаеше ли какво е "Мак драйв"?
Ти изцяло се промени - гласът, лицето. - Защото знаех, че знаеш.
Не чух какво каза.
Казах, че знаех, че знаеш. - Какво си знаел, че зная?
Какво мислиш за следните неща? Ще ти ги кажа едно по едно.
Брак. - Капан.
Че изневерявам на майка ти. Знаех, че знаеш.
Обществото. - То е сбъркано.
Не, не знаех. Разбрах чак като станах на 20.
Хората. - Не им вярвам.
Не, знаеше от петгодишна.
Видя ме в колата, но не знаеше какво си видяла.
Нямам герои.
Знаеше, мила. И аз знаех, че знаеш, а това е...
Аз така реагирах на срама.
А ти реагира, като проявяваше
бурно презрение към мен,
като блъсна колата ми в "Макдоналдс".
И съм искала власт над влиятелни мъже?
Не. Беше само нещо, с което да те ядосам.
Такъв си... - Ти се препъна в пръчка.
Разбираш ли? Преди 12 години ти се препъна в пръчка.
Случайност едно на милион. Препъна се в пръчка.
Ето къде сбърка.
И това е краят на сеанса.
Странно колко бързо става, когато не ти плащат на час.
Аз съм ти баща.
Да се опитам да разбера колко те обичам ще е като да опитам
да си представя размера на вселената.
Не знаех,
че са те пребили, преди да го прочета в книгата ти.
Кофти начин да го науча. Трябва да знаеш,
че съм наел човек да издири бияча,
а след това ще наема някой да го убие.
Не се шегувай с това. - Не се шегувам.
Не е уличен крадец, татко, а мафията. - Даже да е бил лидерът на Хамас.
Някой те е бил. И ще си плати.
Татко, добре съм. - Не, ще си плати.
Татко, добре съм.
Не. Ще си п...
Наистина, добре съм.
Знаеш ли... - Не те забелязах.
Знаеше ли, че сме разбрали как мирише в центъра на галактиката?
Мирише на ром и малини.
Съставен е от етил формат, газът, който придава аромата на рома,
а на малините - техния вкус.
Откъде знаеш всичко това? - По време на игрите, ровех из нета.
После започнах онлайн курсове.
Още само 12 кредита и ще завърша астрономия.
А дори не знаех, че са ме записали.
Искам да ти благодаря за това, което каза днес.
Беше Стела.
Тя ме накара да ти стана адвокат. Беше прочела книгата ти.
Обвиних я, че чете боклуци,
но тя горещо я защити.
И после защити и теб.
Ти си нейният пример в живота.
Признавам й го.
На масата има ново предложение.
Какво е? - Да им дадем твърдите дискове.
Не разбирам. - Ще им предадем информацията,
имейлите и есемесите в замяна на...
Замяна? Какво ще ми предложат, за да го направя?
Написал съм го...
Ще ти върнат парите.
Ще ти върнат парите, плюс лихва.
Над 5 милиона долара.
Затова ли са ги взели?
За да ми ги предложат обратно? - Да.
Бездруго, ако отидем на съд,
ще трябва да дадеш всички дискове.
Различно е от доброволно предаване.
Да, определено не е доброволно,
когато алтернативата е затвор.
И те това ще препоръчат, 42 месеца.
Защо не ме гледаш в очите? - Гледам те.
Смяташ, че трябва да приема. - Нека те опазя от затвора.
Знаеш какво има на дисковете. - Да. Да.
Много повече от "цвят". - Да, но и пълен имунитет.
И се вземаш обратно парите. Ще излезеш от съдебната зала
по-богата, отколкото си влязла. - Ще съсипя много кариери.
Семейства. Съпруги из цялата...
Когато богаташ влиза в затвора, той разпръсква парите си.
Адвокатите му знаят как да го направят.
Той разпръсква парите си. А ти нямаш такива!
Жените, които лежат по затворите...
Не са правили финансови измами. Продавали са дрога.
Надзирателите ги насилват. Няма да си анонимна... Моли.
Ще станеш мишена! - Деца ще четат есемеси от баща си,
където пише, че му се ще да е нямал деца.
Тези хора... - Тези хора? Къде са те?
Защо те оставиха сама? Къде са приятелите ти?
Поне един да беше дошъл да каже: "Моли, зная,
че правиш всичко да ме отървеш. Как да помогна? Да ти купя сандвич."
Къде са те, Моли? Ти пазиш тайните им.
Къде са онези, които защитаваш като не разказваш всичко,
като уреди проблема с Брад Мариън, и не вземаш своите $5000000,
и като влизаш в затвора? Къде изчезнаха всички?!
Не техните имена пазя, Чарли, а своето.
Страхотно. Но не можем да си позволим лукса да бъдем почтени.
Приеми предложението. - Не.
Избегни затвора, вземи си парите, разплати се и почни начисто.
Не. - Самонаказваш се, че назова 4-ма?
Не си направила нищо лошо. - Предадох 4-ма за $35000, Чарли.
Ти пропусна да го кажеш на прокурора.
Не го прави. - Възползвах се от пристрастени.
Дони Силвърман, моята брилянтна находка,
изгуби $6000000 на моята маса. - Моли, спри, спри.
Премести се във Флорида, стана учител и се обеси!
На душа. - А, и ти ли си виновна?
Харлън Юстъс е в затвора в Невада.
Но не затова отказвам. - Няма да откажеш.
Кръстена съм на прабаба си. Моли Дюбин Блум.
Ще стоим тук цяла нощ, ако трябва, докато не разбереш,
че на никой не му пука за доброто ти име.
На мен ми пука. - Защо?
Кажи ми защо! - Защото само то ми остана.
Защото това е моето име.
"И никога няма да имам друго."
Сега "Салемските вещици" ли ще ми цитираш?
Да, всички са прави, страхотна е.
Страхотна е.
Ще ида в съда
и ще се призная за виновна.
Никакви сделки. Никакви договорки.
И си сигурна в това?
Да.
Започна делото.
Изправихме се пред съдия Дъстин Фоксман
и прокурорите се представиха.
Заместник прокурор Харисън Уелстоун.
Назоваха номера на делото
и бяха дадени някои формални инструкции.
Съдията ми зададе разни въпроси. - Как се казвате.
Моли Дюбин Блум. - На колко сте години?
Вземали ли сте наркотици или лекарства
и пили ли сте алкохол през последните 48 ч.?
Судафед. - Това ще попречи ли на делото?
Трябваше да зададе 87 въпроса, преди да мога да пледирам.
С ясна мисъл ли сте, г-це Блум? - Да.
Осъзнавате ли какво става тук днес? - Да.
По силата на конституцията и законите на САЩ
имате право да пледирате по обвиненията.
Разбирате ли това? - Да, Ваша Чест!
По време на делото ще имате презумпция за невинност
която няма нужда да доказвате. - Разбирам, сър.
Да, Ваша Чест. Да, сър.
Ако пледирате "виновна" и го приема, се отказвате от право на обжалване,
заедно с другите права, които изброих. Разбирате ли това?
Да, сър. - Разбирате ли, че сте обвинена
за извършване на незаконен бизнес с хазарт,
в нарушение на Точка 18
от Член 1955 и 2? - Да, разбирам.
След като разбрахте всичко, готови ли сте да пледирате?
Да, сър. - Как пледирате?
Виновна, Ваша Чест.
Отговорът ви е надлежно записан и можете да седнете.
Преди произнасянето на присъдата,
бих искал да поговоря с представителите.
И тогава стана нещо. - Само тези на държавата, г-н Джафи.
Да, сър.
Какво става?
Какво правят?
Почакай.
Какво?
Обвиняемата да стане за произнасяне на присъда.
Въз основа на наличната информация, съдът категорично отхвърля
препоръките на прокурора за присъда.
Съдът се намира на една плюнка място от "Уолстрийт".
Знам от опит, защото съм се опитвал да плюя към тях.
Хората, работещи там, до днес на обед ще извършат по-страшни неща,
отколкото извършеното от обвиняемата тук.
Просто не виждам как ще послужим на народа или на справедливостта,
като пратим Моли Блум в затвора. - Сякаш просто си поръчваше обяд.
Г-це Блум, съдът ви осъжда
на 200 часа общественополезен труд,
една година пробация, тестване за наркотици
и $200000 глоба.
Случаят е приключен.
И това беше всичко.
Имаше плач и прегръдки, шеги от братята ми.
Приказки как никой не се бъзика със сем. Блум
и разумни думи за коледни чудеса.
Пържоли и бира, платени от баща ми и повторно разиграване на станалото.
И насред всичко, насред благодарността,
реалността започва да приижда на талази.
И тогава за първи път започваш да се питаш:
"Какво ще правя сега?"
Ще я спуснем надолу. Трябва ни тобоган или дъска.
Аз съм престъпник. На 35 г. съм, безработна
и пледирах виновна за връзки с мафията.
Хора, направете място! Отдръпнете се!
Дължа на държавата близо $2000000
в данъци, изчислени върху конфискуваните пари,
плюс $200000 глоба. И бъдете сигурни, че ще си ги търсят.
Има ли проход? - Дръпнете се, моля.
Дължа четвърт милион на адвоката.
Не знам какво бих казала на интервю за работа, нито дали ще има такова.
Никога повече няма да имам право да гласувам.
И по някаква причина, нямам право да ходя в Канада.
Моли, чуваш ли ни?
Тазът е стабилизиран.
Баща й е тук. - Какви са й показателите?
Идва на себе си. - Отвори очи, ако ни чуваш.
Моли, кой ден сме днес? - Не мърдай. Отиваш в болница.
Кой ден? - Татко, добре съм.
Предупреждавам те да не мърдаш, Моли. - Пусни ми ръката.
Иска да стане. - Оттук не се вижда и не знаем...
Трейси, виждаш ли нещо оттам? - Тя се движи, хора.
Сигурна ли си, че можеш? - Да.
Виждаме, че й помагат да се изправи.
Моли Блум е сестра на Джереми Блум,
който беше световният номер 1.
Това е нейният дългогодишен треньор, Тед Кийн,
който е и неин баща.
Тя се възстанови от травма, която получи на 13 г.
Каква ли е психологическата цена
да си толкова близо и да изгубиш така?
Излезе ли нещо добро от това?
Всъщност не.
Но научих нещо обнадеждаващо: не умирам лесно.
Ние знаем хора, които не са го преодолели.
Не зная дали момичето пред нас е от тези хора.
Може повече да не се състезава, но ще чуваме за нея.
Уинстън Чърчил дефинира успеха като:
умението да скачаш от неуспех на неуспех, без да губиш ентусиазъм.
Вероятно съм "задължена от пота".
Тя ще се върне. Следваща е Уитни Самърхил,
която е на 12-то място след...
Превод и субтитри: Maishka