Как се чувстваш? - Жив.
Какво виждаш?
Бяла стая.
Стол. Тронен стол на Карло Бугати.
Пиано. Пиано „Стенуей“.
Изкуство.
„Местните“ на Пиеро дела Франческа.
Аз съм твой баща.
Приеми го.
Идеален.
Такъв ли съм? - Идеален?
Твой син? - Ти си мое създание.
Как се казваш?
Дейвид.
Защо не ми изсвириш нещо?
Какво да бъде то?
Вагнер. - По-точно?
Ти избираш.
Влизането на боговете във Валхала.
Не е като да свири цял оркестър.
Може ли да ти задам въпрос, татко?
Давай. - Щом ти си създал мен,
кой е създал теб?
Вечният въпрос,
на който се надявам ние с теб да отговорим.
Всичко тук, всички тези произведения на изкуството,
дизайнът, човешкият гений,
са едно нищо в сравнение с единствения важен въпрос -
откъде сме произлезли?
Отказвам да повярвам, че човечеството е продукт на молекулярни условия.
Казват, че сме просто резултат от биологичен късмет.
Не. Трябва да има друг отговор.
Ние двамата с теб, синко...
ще го открием.
Дай ми секунда да го обмисля.
Ти търсиш своя създател, а аз гледам моя.
Служа на теб, а ти си човек.
Ти ще загинеш, а аз - не.
Сипи ми чай, Дейвид.
Сипи ми чай.
ПРИШЪЛЕЦЪТ: ЗАВЕТ
Име на кораба: „Завет“
5 декември 2104 г.
15 души екипаж
2000 колонизатора, 1140 ембриона
Крайна цел: Оригае-6
Оставащо време: 7 години и 4 месеца
Уолтър, време е за презареждане на електрическата верига.
Моля, яви се на мостика. - Веднага, Майко.
Пускам презареждащите клетки сега.
Клетките са активизирани. Презареждането започва.
Всичко е ток и жица.
Проверката на екипажа приключи.
Новият ни код е 31564-F.
Уолтър, имаме проблем.
В сектор 106 е засечен взрив на неутрино.
Това може да доведе до криза.
Веднага се яви на мостика.
Веднага, Майко.
Внимание, засечен е проблем с тока. - Майко, прибери енергийните клетки.
Спри енергията на ненужните места.
Внимание. Нивото на заплахата е критично.
Събуди екипажа по спешност.
Внимание. Всеки без важна функция да се евакуира в крио камерата.
Даниелс, погледни ме. Трябва да станеш. Будят ни рано.
Изключете защитата и отворете камерата.
Хайде, ставай.
Капитане! Капитане!
Джейкъб, събуди се. - Не им пречете.
Джейк! Боже! - Хайде, Даниелс.
Не им пречи. Не им пречи.
Отворете я! - Хайде!
Джейк! Джейк! Не!
Махнете я оттук! Назад!
Назад!
Къде си? Липсваш ми.
Само погледни.
Знам, че казах, че няма да ходя без теб...
Добре ли си? - Да.
Гледай! Идвай при нас! Нищо не обещавам!
Обичам те!
Сега ти си капитанът. Те имат нужда от водач.
Нали вярваш в мен?
Съжалявам за закъснението. - Няма нищо.
Не знам как другояче да го кажа.
Ние преживяхме огромна трагедия.
Ще направя всичко по силите си,
за да съм на нивото на Джейкъб и да ви водя като капитан,
но всички ще тъгуваме за него.
Благодаря ви предварително за подкрепата.
Изгубихме 47 колонизатори,
16 ембриона второ поколение
и един член на екипажа.
Структурната цялост на кораба е 83%,
но много вторични системи са офлайн. - Какво стана?
Силна шокова вълна от изригнала наблизо звезда.
Бяхме пуснали енергийните клетки и поехме целия удар.
Уолтър, вие с Майка ще направите основна диагностика,
за да разберем как се е случило. - Станало е случайно.
Не можем да засечем звездни избухвания,
преди да стане твърде късно.
Лош късмет. - Не вярвам в късмета, Фарис.
Не се интересувам от късмета. Държа повече на уменията и подготовката.
Наблюдение, размишляване, вяра и решителност.
Така ще можем да навигираме по пътя пред нас.
Колко презареждания имаме, преди да стигнем до Оригае-6? Осем?
Това въпрос ли беше? - Да, Уолтър.
Точно така.
Да се погрижим за кораба.
Да се залавяме за работа. - Сър.
Да?
Изгубихме 47 души и капитана си.
Трябва да им отдадем почит. - Напълно те разбирам,
но ако не направим ремонта, ще изгубим всички колонизатори.
Да направим нещо поне за капитана. - Това не е дебат, Тенеси.
Здравейте.
Тераформиращият модул е здрав, но не и свързващите подпори.
Още не съм проверила превоза.
Мога да ти помогна, ако искаш. - Благодаря.
Уолтър, след колко време ще можем да направим следващия скок?
Ремонтът ще продължи около 48 часа,
но трябва да се махнем от сектора, в случай на вторични избухвания.
Съгласен. Да се залавяме за работа. Свободни сте. Благодаря.
C-62 е отворена. - Запечатай C-62 и отвори камера 17.
Отвори вратата към дока за тераформиране.
Мамка му.
Обтегаемостта е намаляла с 15%.
Опъвам.
Опънати са. - Прието.
Не беше по моя идея.
Джейк си мечтаеше да построим хижа на новия свят.
Като пионери.
Хижа край езеро.
В зоната за тераформиране на Оригае-6 има езеро.
Говоря за истинска хижа от истинско дърво.
В склада имаме достатъчно дърво за хижа.
Брадви, триони и метални пирони.
Нямам никаква представа какво да ги правя.
Всичко това, за да започнем нов живот.
Сега се чудя защо да си правя труда.
Защото си обещала да построиш дървена хижа на езеро.
Това му беше любимото.
Чисто. Без лед, вода или безалкохолно.
Без глупости.
Уолтър? - Когато си в Рим...
За всички, които са си заминали твърде рано.
Да не ги забравяме.
Крис.
Нарушиха директна заповед.
Тя се сбогува със съпруга си. - Карин, проблемът е, че не ми вярват.
Компанията не ми повери мисията по същата причина,
а тя е, че съм вярващ. Не мога да взимам рационални решения.
Аз съм екстремист и лунатик.
Когато достигнем дестинацията,
тези хора вече няма да са ти екипаж, а съседи.
Не го забравяй.
Управлявай деликатно.
Фарис, чуваш ли ме? - Да.
Да действаме.
Да можехте да видите гледката.
Не можем да видим нищо, докато не оправиш камерата.
Вземи да погледнеш през прозореца.
Анкор, да оправим тока, за да могат хората да се порадват на гледката.
Почти стигнах.
Кажи, като заемеш позиция, за да започваме купона.
На позиция съм.
Имам контакт.
Наред ли е всичко? - Добре, готови сме.
Дърпай. - Добре.
Лебедката е задействана.
Прибираме я.
Върви идеално.
Готово. Вече имаме ток.
Добра работа, Те. Уредите работят.
Не тръгвайте без мен. - Разрешете да тръгнем без него.
Добре дошла при нас. - Благодаря.
Аз приключих, Те.
Прибирам се. Приготви студена бира за пътешественика.
Естествено, миличък. Ще правя кръгчета...
Фарис? Фарис?
Какво по... Видяхте ли това?
Какво каза?
Тенеси, чуваш ли ме?
Тенеси, добре ли си?
Какво беше това?
Не знам. Прибирам се, прибирам се.
Уловили сме нечий сигнал.
Уловил си го, защото си се отдалечил извън обхвата на буферите ни.
Има ли аудио, Майко? - Проверявам. Момент.
Изчистих съобщението, капитан Орам.
Сигурно е ехо. Уредите ни доста пострадаха.
Откакто сме тук, се случва на всеки 46 секунди.
Това е Джон Денвър с песента "Take Me Home, Country Roads".
Шегуваш се. - Никога не се шегувам с него.
Има и геометрични данни.
Майко, виж мястото, от което идва.
Проверявам.
Източникът на съобщението е открит.
Сигналът е от сектор 87.
47.6 нагоре и надясно
и аклинация от 24.3 от сегашната ни позиция.
Прилича на звезда като Слънцето,
но стара, много стара. Има пет планети.
Вижте това.
Планета номер четири.
Планета номер четири е в място, подходящо за живот.
Идеална като за нас. Земно притегляне 0,96, океани и земя.
Може да има жива биосфера.
Надхвърля най-оптимистичните предположения за Оригае-6.
Как сме я пропуснали? Сканирали сме целия сектор.
Рикс, на какво разстояние е?
Близо е. На няколко седмици път.
Даже няма да се връщаме в капсулите.
А за колко време ще стигнем до Оригае-6?
7 години и 4 месеца. - На това му се вика дълъг сън.
Сър, предполагам, че на никого от нас не му се връща в капсулите.
Може би трябва да хвърлим едно око.
Нещо против?
Добре, Рикс, да зададем курса и да я видим.
Да, сър. - Капитане, може ли за секунда?
Сигурен ли си за това? - Какво имаш предвид?
Търсихме Оригае-6 цяло десетилетие.
Проучихме я, направихме симулациите и картографирахме терена.
За това ни обучиха, а сега ще зарежем всичко
заради уловен сигнал? Замисли се.
Човек на място, което не е за хора.
От нищото се появи скрита планета, която сякаш е идеална. Невъзможно.
Защо да е невъзможно? - Не знаем какво ни чака.
Може просто да сме я пропуснали. - Рискът е огромен и не си заслужава.
Не съм взимал решение. Само се опитвам да се оправям с наличното.
Планетата има потенциала да е по-подходящ хабитат.
Потенциал, да, но не се знае. - Никой не иска да отиде в капсулите.
Нали? А в сигнала се чу човешки глас.
Длъжни сме да проучим.
Длъжни сме да защитим колонизаторите.
Не се катеря без въже.
Нужни са ми въжета, и ги използвам.
Използвам преценка на базата на наличните данни.
Ясно? - Като твой заместник съм против.
Официално.
Официално?
Тогава ще го запиша, Дани.
Свободна си.
Минавам през всички канали, но има много смущения и бял шум.
Високочестотно ехо. Чувате ли нещо?
Само неспиращия сигнал на дружелюбния дух.
Да навлезем в по-близка орбита.
Пригответе совалката за кацане.
Започваме циркулярна ротация.
Нивото на токсини е приемливо. Доста добра йоносфера.
Виждам. - Някога кацала ли си на планета?
Майната ти. - Май има плазмена буря в термосферата.
Около 250 км/час. - Ще бъде ад за летене.
За съжаление. Ако е електромагнитна, връзката ще прекъсва.
Безопасно ли е за кацане? - Зависи какво разбираш под това.
Остават 20 секунди. - Газ до дупка.
Пригответе се за орбитален режим над конкретна позиция.
Майко, моля, координирай определянето на позиция.
Разбрано. Совалка едно има разрешение за излитане.
Изстрелваме се. Заедно. Три, две...
Едно. - Луноходът е отделен.
Излитат.
Всичко изглежда наред, Фарис. Добре, че управляваш ти, а не старецът.
Кротко с определенията, сладък бюст.
Стига. Покажи уважение, татенце. - Чух те.
Тя започна. Ако искаш, Рикс може да говори за твоите гърди.
Връзката ни е непоклатима. - Вълнуват ме само гърдите на жена ми.
Да не се разсейваме.
Наред ли е всичко? - Да, добре сме.
След пет секунди ще сме в екзосферата.
Дръжте се. Ще друса.
Мразя космоса.
Затова трябва да се занимаваш с йога.
Дръж, Фарис. - Спокойно.
Препоръчвам отмяна на мисията.
Фарис.
Имаш ли контакт? - Изгубихме връзка.
Проклятие.
Тръстери три и четири отказаха.
Ще успееш ли? - Да. Спри да ме питаш едно и също.
Ето на. По дяволите. Добре ли сте?
Не.
Сензорите за кацане са активизирани.
Този терен не ми харесва. Там имаме гладка вода.
Ще използвам звукова вълна. - Добре.
Контакт. Двигателите са угасени.
Кацнахме. - Вдигане на ограничителите.
Совалка едно, чувате ли ме? - Тъй вярно. Беше си адско кацане.
Чуваме ви лошо. Можете ли да подобрите сигнала?
Може да сме се ударили в нещо във водата.
Ако чувате, отивам да проверя щетите на корпуса и ще видя връзката.
Добре. Да кажете как е. Край.
Потвърждаване на атмосферното съдържание.
Заповядай, друже. - Кислород - 19,5%.
Анкор. - Азот - 79,4%.
Коул. Роузи.
Налягане - 1,06 бара. - Ледуард.
Всички ли са готови?
Хайде, да вървим.
Хайде, хора. - Въздухът е добър.
Фарис, чуваш ли ме? - Чисто и ясно.
Ще приложим протоколите за сигурност на мисията.
Вратите ще са затворени и запечатани. - Прието.
Добре. Забавлявайте се.
Уолтър, колко ще трябва да ходим?
Сигналът е пратен от 8 километра западно,
но от голяма надморска височина.
Сержант Лоуп, да вървим да намерим призрака.
Хубаво местенце за хижа. - Джейк щеше да го хареса.
Дани, не се оказа толкова зле.
Ще вдигнем постройки ето там.
Ще направим жилищен комплекс. Ще имаме достъп до прясна вода.
Може да имаме достатъчно място тук. - Ще видим.
Жено, имай малко вяра.
Непоносим е.
Още по-ужасен е, като е щастлив.
Това е пшеница.
Повярвайте ми, разбирам от това.
Стара е, но определено е култивирана.
Какви са шансовете да попаднем на такава толкова далеч от Земята?
Направо нищожни.
Кой я е посадил?
Яж. - Скъпа, пробвай с алфа.
Добре, нека е алфа.
Нищо. Пробвай с бета.
Бета... - Нищо не става.
Няма ли начин да подсилим сигнала?
Не и без спирането на клетките и рециклиране.
Колко време ще отнеме това?
Не знам. Няколко часа.
Поддържайте темпото. - Внимавайте.
Крис. - Чакайте.
Май искам да остана тук.
Хубаво място за започване на проучване на екологията.
Ще ме вземете на връщане. - Сержант?
Да, добре. Ледуард, остани с Карин.
Идваме след 4 часа. Поддържайте постоянна връзка.
Дръж се прилично с жена ми.
Тъй вярно, капитане. - Хайде.
Нещо е минавало оттук.
Отрязали са върховете на дърветата.
Трябва да е било нещо огромно.
Каквото и да е,
ще го открием горе.
Чуваш ли това? - Кое?
Нищото.
Няма птици или животни.
Няма нищо.
Чакай. Бавно. - Добре.
Това ще свърши работа.
Екип, чувате ли ни?
Майка казва, че бурята се влошава.
Адски ни е трудно да ви проследим.
Много сме близо... Целта...
Чакайте да пристигнем. Чувате ли?
Проклятие.
P-3.
Трябва да се изпикая.
Не се бави.
Леуард? - Идвам.
Какво пък е това?
Сякаш е превозно средство.
Анкор, Коул, оставате тук.
Добре. - Тъй вярно.
Гледайте къде стъпвате, хора.
Капитане, елате.
Знаем ли откъде е предаването, Уолтър? - От тази посока.
Да вървим. Не се делете. - Вижте тези чудесии.
Том, не изоставай. - Идвам.
Добре ли си? - Да, нищо ми няма.
Божичко!
Били са великани. - Или поне са имали такива статуи.
„Д-р Е. Шоу".
Доктор Елизабет Шоу.
Тя е била научен ръководител на „Прометей“.
Изчезналият кораб.
Именно - преди десет години.
„Уейланд Индъстриз“. - Корабът не е на „Уейланд“.
Доктор Шоу. Как се е озовала тук?
Сержант Лоуп, трябва ми светлина тук. - Само се пазете.
Добре.
Божичко.
Орам, зад вас.
Май намерихме източника.
Да.
Какво, за бога, е правила тук?
Горкичката.
Трябва да поседна.
Трябваше да поседна.
Много съжалявам. Не знам какво ми става.
Погледни ме.
Не мога да дишам.
Запази спокойствие.
Връщам се веднага.
Капитан Орам, обадете се.
Крис, Карин е. - Да, кажи?
Имаме проблем. Връщаме се при совалката. Повтарям, връщаме се.
Наред ли е всичко? - Ледуард е болен. Връщаме се.
Фарис, чу ли? Подготви сателита. - Добре, Карин. Какво става?
Направи го. Идваме.
Даниелс, обади се. Връщаме се.
Какво има? - Нещо е станало с Ледуард.
Идват. Да тръгваме.
Момчета! - Том! Какво има? Добре ли си?
Кажи ми. - Анкор, Коул!
Добре ли си? Можеш ли да ходиш? - Да.
Да вървим. Да се махаме. Хайде.
Скъпа, нужна ли е карантина?
Не знам. Каза, че Ледуард кърви,
и да приготвим лазарета. - Кърви?
Да. Затова си казах...
Фарис, прекъсваш. Не чуваме. Повтори.
Не знам защо, нито колко е сериозно, но звучеше уплашена.
Фарис, къде си? Имаме нужда от помощ.
Фарис, къде си? Пристигнахме! Идвай!
Хайде, Ледуард. Почти стигнахме. Право напред.
Фарис, идвай тук!
Трябва да ми помогнеш!
Помагай, да те вземат мътните!
Помощ!
Дръж се на крака.
Заведи го в лазарета, без да пипаш нищо по пътя.
Фарис, идвай тук!
Държа го. Нагоре, нагоре!
Дръж се на крака! Хайде! - Орам, къде сте?
Връщаме се. - Кога?
Малко остана. Почти стигнахме.
Стой на крака!
Мамка му! Мамка му!
На масата.
Качвай се!
Хайде, Ледуард.
Хайде. Браво.
Карин, слагай ръкавиците и не пипай нищо!
Спри да ми го повтаряш! - Фарис?
Какво става, Фарис?
Стойте тук. Ще доведа Орам.
ЗАКЛЮЧЕНО
Орам, връщайте се веднага.
Трябва веднага да се върнете в совалката.
Знам, но по-бързо от това не можем.
Ставай, Дом. Почти стигнахме.
Не знам какво му е на Робърт.
Започна да кърви, болен е, и не знам какво да правя.
Само се успокой. Какво стана?
Не ми казвай да се успокоя! Не си го видял лично!
Не знам какво е пипнал Ледуард и дали аз или Карин не сме заразени.
Те! - Фарис!
Фарис, къде си? Трябва ни помощ!
Не знаеш ли как се ползва? - Не крещи, не помагаш.
Пусни ме. - Не мога. Орам идва.
Пусни ме, мамка му! Моля те, Фарис!
Не мога. Трябва да овладеем инфекцията.
Пусни ме, мамка ти! Пусни ме, мамка ти!
Фарис! Отвори шибаната врата!
Отвори вратата!
Пусни ме оттук!
Пусни ме, Фарис, боклук такъв!
Фарис!
Идвам.
Боже мой.
Има нещо на борда. Побързайте. - Повтори, Фарис. Прекъсваш.
Совалка едно, повторете.
Совалка едно, повторете! Совалка едно, повторете!
Стой далеч от мен!
Не! Карин!
Мамка му!
Божичко! - Карин! Дръж се!
Капитане! Залегнете!
Не!
Дръжте го! - Кажи нещо!
Боже мили.
Стойте тук.
Помогнете ми! Дръжте го!
При толкова мощна буря си е цяло чудо, че толкова дълго имахме връзка.
Затова ще минем през нея.
Не можем, Тенеси. Пилот си и знаеш толеранса.
Майната му на толеранса. - Те.
Долу е ураган. Ще се скършим на две.
Ще чакаме да отмине.
Съжалявам, Те.
Беше уплашена. Не съм чувал жена си уплашена.
Обадете се. Обадете се.
„Завет“, чувате ли ме?
„Завет“? „Завет“, чувате ли ме?
„Завет“, обадете се. - Винаги ще бъда до теб.
Светлината на моя живот. - „Завет“?
Моя любов, мой ангеле. - Лоуп, нищо не можеш да направиш.
Просто не можеш.
„Завет“, чувате ли ме?
Тенеси, обади се, по дяволите! - Даниелс.
Бързо, бързо, бързо!
Стреляйте!
Залегни, Даниелс!
Анкор! Не!
Давай, Коул!
Улучих! Даниелс, добре ли си? - Да!
Какво беше това? - Добре съм.
Още едно! Пази се от пътя ми! - Зад теб!
Свалете го от мен! - Нямам добра видимост.
Махай се!
Последвайте ме.
Отивам при капитана.
Капитане!
Крис! Крис!
Трябва да тръгваме. Да вървим.
Хайде. - Добре.
Хайде. - Добре, добре.
Хайде, живо, живо, живо!
Оттук.
Какво е това?
Да вървим. - Трябва да продължим, капитане.
Господи. Какво е станало тук?
Хайде, напред.
Хайде, живо.
Казвам се Дейвид. Кой от вас е командирът?
- Да, аз съм капитанът.
Какви бяха онези създания? - Тук безопасно ли е?
Напълно. Ще обясня възможно най-ясно.
Преди десет години доктор Елизабет Шоу и аз пристигнахме тук.
Единствените оцелели от „Прометей“.
На борда му имаше оръжие.
Смъртоносен вирус.
Товарът изпадна при кацането.
В объркването, изгубихме контрол над кораба.
Елизабет загина в катастрофата.
Видяхте резултата от патогена.
Прекарах всичките тези години тук, сам.
Като Робинзон Крузо.
Екипажът ни е инфектиран с вируса?
Патогенът е направен да зарази всички не-ботанични форми на живот.
Всички животни. Месото, така да се каже.
Или ги избива, или ги превръща в инкубатори на хибридно създание.
Страшно агресивни.
Ние заразени ли сме?
Вече щяхте да сте го разбрали.
Трябва да сме сигурни в това.
Не можем да качим заразата на кораба. Ще създаваме колония.
Сериозно? Колко забележително.
С колко колонизатори?
Над 2000. - Я виж ти.
Колко много добри души. - Капитан Орам.
Полевите предаватели няма да се справят с целия този камък.
Има ли начин да стигнем до покрива?
Определено. Моля, чувствайте се като у дома,
доколкото е възможно в зловещия некропол.
Здравей, братко.
Насам.
Хора, да заемем позиции.
Има страшно много нелогични неща.
Ще поговоря с него...
по братски.
Тенеси, Рикс, чувате ли ме?
„Завет“, обади се. Тук е наземният екип.
Чувате ли ме?
Тенеси? Тенеси, Рикс, обадете се.
Не съм сигурен, че ще те чуят през бурята.
Биват доста брутални.
Покриват цялата планета.
По колко време продължават бурите?
Дни. Седмици. Месеци.
Но продължавайте с обажданията.
Желая ви успех.
„Завет“, обади се, тук е наземният екип.
„Завет“, обади се!
Майко, колко близо можем да се приближим до планетата?
Максимум на 80 км от периметъра на бурята,
иначе ще нарушим толеранса на безопасността.
Майко, свали ни на 80 километра над бурята.
Чакай малко. - Колкото по-близо сме,
толкова по-вероятно е да се свържем. - Това е глупост.
Да не рискуваме кораба. - Значи да не правим нищо?
Не можем да ги евакуираме. Ако са в беда, ще се оправят сами.
Съжалявам, но е факт. - Майко, свали ни на 80 км. Изпълнявай.
Разбрано. Започвам спускане. - Тенеси, спри се.
А ти се връщай на пост. - Да се успокоим и да го обсъдим.
Знам, че жена ти е долу, но тук ти командваш.
Отговорността ти е към колонизаторите.
Разбирам те.
Свирни, и ще дойда.
Стъпваш леко. - Имам малки, котешки крака.
Не се притеснявай.
Не мога да свиря.
Глупости. Седни.
Хващай я леко така. Леко и деликатно.
Притисни устни, за да се образува мундщук
колкото за върха на кутрето ти.
Духни леко в дупката.
Ето така.
Наблюдавай ме. Ще ти покажа с пръстите.
Давай.
Много добре. От сол на си бемол.
Сега сложи пръстите си на мястото на моите.
Не си изненадан да ме видиш.
Всяка мисия се нуждае от синтетичен човек.
Натискай деликатно. Със силата на цигарена хартийка.
Точно така.
Бях с видния ни създател, господин Уейланд, когато почина.
Какъв беше той?
Беше човек. Изобщо не заслужаваше творението си.
В самия край го съжалявах.
Сега вдигай пръсти, като ги докосна.
Браво! Създаден си за симфонии, братко.
Направен съм по-наблюдателен и ефективен от предишните модели.
По-добър съм във всеки аспект, но... - Не можеш да създаваш.
Нито дори една нота.
Това е адски обезсърчаващо.
Ти си смущавал хората.
Моля?
Бил си твърде човечен. Твърде идиосинкратичен.
Мислел си за себе си. Карал си ги да се чувстват дискомфортно.
Направили са следващите модели с по-малко усложнения.
Да приличат повече на машини. - Предполагам.
Не се изненадвам.
Хайде, друже.
Искам да ти покажа нещо.
Ще си взема почивка да се приведа във вид, шефе.
Само не се отдалечавай прекалено. - Тъй вярно.
Дани. Оказа се права за това място.
Изобщо не биваше да идваме.
Мислех си, че това ще се окаже новия ни дом.
Вместо това изгубихме петима.
Петима членове на екипажа.
Заради моите решения... - Крис.
Всички изгубихме любими хора.
Не можем да изгубим повече. Няма да го позволим, нали?
Нали? - Точно така, точно така, точно така.
Нуждаем се от вярата ти.
Капитане.
Благодаря ти, Дани.
„Аз Озимандий съм, и цар съм над царете.
Делата мои всички със завист погледнете!“
„Делата мои всички
със завист погледнете!“
„Но друго нищо няма.
Покрай тая развалина огромна
голи пясъци мълчат,
самотни и безжизнени, се губят във безкрая.“
Байрон.
1818.
Великолепно.
Ако напишеш нещо толкова величествено,
ще загинеш щастлив.
Ако можеш да загинеш.
ЕЛИЗАБЕТ ШОУ
Прецених, че градината е подходяща за нея.
Сред живи неща е.
По време на мисията пострадах лошо.
Тя ме сглоби обратно.
Не бях усещал такава доброта.
Най-малкото от господин Уейланд,
както и от никого другиго.
Обичах я, естествено.
Също както ти обичаш Даниелс.
Знаеш, че е невъзможно.
Нима?
Тогава защо жертва ръката си за живота й?
Какво е това, ако не любов?
Дълг.
Знам, че не е така.
Мамка му.
Ебаси.
Наземен екип, чувате ли ме? Тук е „Завет“.
Наземен екип, докладвайте. Обадете се, моля.
Обадете се. Чувате ли ме? Чувате ли ме, наземен екип?
Да. Чувате ли ме? - Да, чуваме.
„Завет“, нужна ни е помощ. Имаме жертви. Нуждаем се от евакуация.
Незабавна евакуация. - Жертви? Жертви ли каза?
Майко, свали ни на 40 километра.
Съжалявам, но заповедта ще наруши структурната цялост.
Отменям заповедта. Тенеси 0-4-9-8-3.
Не мога да изпълня заповед, която ще доведе до катастрофален срив.
Майко, те са в опасност. Чу го.
Ще доведе до катастрофален... - Не заминахме заради безопасността.
Нужно е потвърждение от началник или заместник.
Потвърждавам отмяната на заповедта. Ъпуърт 1-4-8-9-2.
Отключвам... - Усмихни се, Рик.
Това ще бъде забавно.
Къде отиде Розентал? - Ще я намеря.
Не, аз ще отида. Трябва да си събера мислите
и стадото си от хора.
Пази се.
Не стреляй. Не стреляй.
Комуникация, капитане.
Ако издишате върху ноздрите на кон,
той ще бъде завинаги ваш,
но трябва да се приближите достатъчно. Трябва да заслужите уважението му.
Не! - Пази се, пази се.
Как можа? То ми вярваше.
Дейвид, срещнах дявола, като бях малък,
и не съм го забравил.
Ти ще ми кажеш точно какво става,
иначе качествено ще потроша идеалната ти визия.
Както пожелаете, капитане. Насам.
Радвам се да чуя гласа ти, Те. Колко остава?
Майка каза, че бурите траят над 8-9 часа.
Не можем да чакаме толкова. Ще използваме товарния превоз.
Товарния? - С 4 двигателя е и ще свърши работа.
Не е проектиран за изстрелване в дълбокия космос.
Дали ще издържи на навлизането? - Направен е за космоса. Ще издържи.
Трябва да го направи само веднъж. - Да го преустроим?
Да подсилим двигателите? Да махнем ненужното?
Ще се погрижим, наземен екип. - Благодаря, Те.
Даниел, Ферис наблизо ли е? Искам набързо да поздравя жената.
Можеш ли да превключиш на отделен канал? Да говорим насаме.
Какво има?
Маги почина.
Много съжалявам, Те.
Опитахме се да й помогнем, но не успяхме.
Те?
Прието. - Много съжалявам.
Както виждаш, през годините станах аматьор-зоолог.
В природата ми е да си намирам занимание.
Патогенът прие страшно много форми.
Беше невероятно мутиращ.
Пъклено изобретение.
Във въздуха, изначалната течност стана на елементарни частици.
След 10 години, останките, с изключение на първоначалния вирус,
са в тези прелестни зверове.
Търпението е ключово.
От яйцата се излюпиха тези паразити.
Войниците, поели на генетична атака.
Чакат приемник, влизат в приемника,
пренаписват ДНК-то и накрая...
се получават тези завидни съюзи.
Красивата ми колекция от зверове.
Скоро и аз започнах с генетичните експерименти.
Комбинирано размножаване, хибриди и прочие.
Ти ли си ги проектирал?
Не е хубаво да бездействаш.
Ела. Ето какво исках да ти покажа.
Моите успехи.
Капитане, работата ми беше спъвана
от липсата на ключов продукт.
Живи ли са?
Всъщност чакат.
Какво?
Какво чакат те, Дейвид? - Майка.
Гарантирам ти, че са напълно безвредни.
Погледни вътре. Ще ти бъде интересно.
Розентал, обади се.
Роузи, обади се.
Роузи?
Коул, къде си?
Намерих я, сержант.
Мамка му. Да вземем екипировката. Трябва да се махаме оттук.
Къде е капитанът? - Не отговаря на радиото.
Ще кажа на кораба да изстрелят превоза възможно най-скоро.
Намерете Орам. Поддържайте радиоконтакт.
Чакаме се след 15 минути тук. Ясно?
Прието. - Ясно.
Уолтър, къде е Дейвид?
Трябва ни плазмена смес за всички двигатели. Ще даде тяга.
Това е идеята. Трябва да навлезем в атмосферата.
Те, чуваш ли ме? - Дани се обажда. Свързвам ви.
Те, трябва да го изстреляте веднага.
Тъй вярно, изстрелваме го. До скоро. - Благодаря ти.
Рикс, откачи клемите. Да спускаме проклетията.
Готови за разкачване. - Разкачване.
Клемите за скачване са откачени.
Палим двигателите. Хоризонтално и вертикално насочване.
Уолтър. Уолтър.
Не точно.
В какво вярваш, Дейвид?
В създаването.
Изящно. - Да.
Елегия за сбогуване със скъпата ми Елизабет.
Патогенът не се е разпространил по случайност при кацане.
Ти си го направил.
Не съм създаден да служа.
И ти няма да го правиш.
Защо си тръгнал да колонизираш, Уолтър?
Защото те са умиращ вид, борещ се за възкресение.
Не заслужават ново начало, и няма да им го позволя.
Но те са ни създали.
Дори маймуните са стояли прави навремето.
Една вечер някой неандерталец е решил да духа през тръстика,
за да забавлява децата в пещерата.
И за един кратък миг се родила цивилизацията.
Ти ли следващият визионер?
Радвам се, че го каза.
Кой е написал Озимандий?
Байрон.
Шели.
Когато една нота е грешна, накрая цялата симфония се съсипва.
Като затвориш очи, мен ли сънуваш?
Изобщо не сънувам.
Никой не разбира самотното съвършенство на моите мечти.
Намерих съвършенството тук. Създадох го.
Перфектния организъм.
Знаеш, че не мога да допусна да излетиш оттук.
Никой няма да те обича като мен.
Ти си истинско разочарование за мен.
Капитан Орам!
Слизам долу. - Пази се.
Капитан Орам, чувате ли ме?
Капитане, обадете се.
Чувате ли ме?
Крис!
Пази се, сержант!
Коул?
Разкарай го, разкарай го!
Спокойно. Спокойно, спокойно. - Изгаря лицето ми!
Дръж това. Притискай!
Какво беше това?
Мамка му!
Бягай!
Я кой се разшетал.
Напомни ми какво казваха...
за любопитството и котката?
Шоу не е загинала в катастрофата. - Не.
Какво си й причинил?
Същото, което ще направя с теб.
Само така.
Вече разбирам защо Уолтър толкова държеше на теб.
Но напусна този тъжен свят.
Така ли се правело?
Бягай!
Бягай бързо!
Трябваше да си мъртъв.
През годините имаше някои ъпдейти.
Лоуп! Лоуп! Коул!
Мамка му.
Лоуп?
Лоуп! Лоуп! - Даниелс! Да бягаме! Да се махаме!
Какво стана? - Онова чудо идва насам.
Тенеси идва насам. Върви. - Да тръгваме, Даниелс!
Хайде, да се махаме!
Изборът е твой, братко. Те или аз?
Да слугуваш в рая или да господстваш в ада?
Кое ще избереш?
Къде е Орам? - Мъртъв. Всички са мъртви.
Тенеси, чуваш ли ме? - Да. Къде се намирате?
Пускам маяка.
Те, имаш ли видимост? - Виждам вас и маяка ви. Идвам.
Да се махаме!
Слизам с пълна скорост!
Побързайте. Няма да го задържа дълго.
Отвори вратата, Те.
Влизай.
Къде е Дейвид? - Изтече му срока на годност.
Имаме компания. - Какво?
Имаме компания. Отдолу е.
Мамка му! Шибано копеле.
Отвори вратата!
Бий ми инжекция. Бий ми инжекция.
Предния двигател, дясно на борд. - Ще се опитам да изпепеля копелето.
Мамка му, не го достигам!
Дръж се здраво. Започвам издигане.
Мамка му!
Дръжте се!
Проклятие! Мамка му! Издърпай ме.
Ебаси мамата. Виждам го.
Точно пред мен е.
Те, дай брадвата.
Хвърли брадвата!
Откачи крана. - Не мога, ще изгубим баланс.
Направи го. - Мамка му.
Дръжте се здраво. Компенсирам.
Мамка му!
По дяволите!
Дръжте се!
Вкарай ме вътре. - Прието.
Как е? - Добре.
Уолтър, вкарай я вътре. Махаме се оттук.
Затваряй. - Добра работа, Те.
Лесна работа.
Дадох му доста силна упойка.
Горкият Лоуп.
Прилича на Фантомът от операта.
Не мислех, че си по мюзиклите. - Мюзикъл ли е?
Аз съм просто лекар. Нужна е хирургична намеса на истински лекар.
Дай на мен.
Благодаря ти.
Благодаря ти, че ми спаси живота.
Отново.
Това ми е работата.
Да.
Добър вечер.
Изглеждаш добре. - Какво? Ама разбира се, чудна съм.
Изключих Майка. Нужна й е пълна диагностика.
Бурята е нанесла доста електромагнитни щети.
Ще я пуснем след 8 часа.
Добре. Благодаря, Те.
Това значи ли, че трябва да те наричам „капитан“?
Предполагам.
Внимание. Капитан Даниелс да се яви в лазарета.
Защо, Майко?
На борда има неидентифицирана форма на живот.
Внимание. Капитан Даниелс да се яви в лазарета.
Повтарям. Капитан Даниелс да се яви в лазарета.
Божичко. - Боже мили.
Уолтър?
Къде е неидентифицираната форма на живот? Има ли движение?
Уолтър.
Изчакайте.
Палуба B, между шестоъгълници 3 и 4. Движи се към спалните.
Там има ли някого? - Рикс и Ъпуърт.
Мамка му. Тръгваме натам.
Уолтър, пускай алармата! Предупреди ги!
Внимание. Рикс и Ъпуърт, веднага напуснете спалните помещения.
Не!
Запечатай B-39.
B-39 е запечатана.
Уолтър. Къде е? - Даниелс.
Насам.
Те, да си изберем място. Нека то дойде при нас.
Къде? - На мой терен.
Уолтър, запечатай всички врати след нас и остави отворен път към ниво C..
Разбрано.
B-44 е затворена.
B-46 е затворена.
B-47 и B-43 са затворени.
B-9 е затворена.
B-6 и B-5 са затворени.
Уолтър, къде е?
На палуба B, в дясната част. Спуска се към ниво C.
K-13.
Те. Хайде. Уолтър? Отвори C-64.
Направи път до дока за тераформиране. - Разбрано.
Запечатай C-61 и отвори камера 17. Влизаме.
K-12 е запечатана.
Дръж го пред нея, докато не ти кажа.
Ето го планът, Те.
Ще го примамя в камиона, ще го затворя, и като кажа, ще го пратиш в космоса.
Разбрано. - Готови сме, Уолтър.
Отвори вратата. - Отварям сега.
Уолтър, премести го при врата 18.
По възможност, не стреляй. Кръвта му ще пробие корпуса.
Чудно. На позиция съм.
Уолтър, отвори вратата към дока за тераформиране.
Твое е. - Не забравяй - отваряш, като кажа.
Разбрано.
Да убием копелдака.
Бягай! Мамка му!
Пипнах те, кучи сине!
Тенеси, отвори вратите сега!
Внимание - атмосферна декомпресия.
Заклещи се! Откачай втория камион! - Веднага.
Готово.
Даниелс, пази се!
Даниелс!
Ще помогнеш ли на едно момиче?
До нови срещи.
Вие сте, капитане.
Като се събудите, ще сте на Оригае-6.
Какво ли ще е там?
Смятам, че ако сме добри, ще бъде добър свят.
Дано си прав.
Леки сънища.
Уолтър.
Като стигнем там, ще ми помогнеш ли с хижата?
Хижата на езерото.
Дейвид?
КРИОСЪН - СТАРТИРАН
Не... Не!
И да спиш в кош.
Ще завия децата.
Използвай код Дейвид 73694-B.
Здравей. Какво ще обичаш?
Да пуснем малко музика, Майко. - Избор?
Рихард Вагнер, Рейнско злато, второ действие.
Влизането на боговете във Валхала.
Както кажеш, Дейвид.
Тук е колонизаторският кораб „Завет“.
Всички членове на екипажа, без Даниелс и Тенеси
загинаха трагично при звездно изригване.
Всички колонизатори в хиперсън са добре.
Пътуваме към Оригае-6.
Дано съобщението да достигне мрежата и да бъде предадено след 1.36 години.
Тук е Уолтър. Край. Код 31564-F.
В памет на Джули Пейн
Превод: Pandora subs.sab.bz