Имам мечта
и песен пея.
Така по-леко,
аз си живея.
Ако видиш чудото
от приказките.
Дори неудачник,
бъдещето твое е.
Сам Кармайкъл.
Бил Андерсън.
Хари Брайт.
Господа, трябва да тръгвам.
Всичко добро и благодаря.
Такси.
Към JFK. Побързайте, моля.
МАМА МИА!
О, Боже мой!
Липсвахте ми.
Софи, прекрасен е.
Искам и аз такъв.
Ще се омъжвам утре!
Много се радвам, че сте тук защото... имам тайна.
И не мога да я кажа на никой друг.
Софи... - Бременна ли си?
Не, не, не.
Поканих баща си на сватбата. - Шегуваш се.
Най-после си го намерила? - Не, не точно.
Нали знаете какво винаги ми казваше мама,
когато питах за баща си? Летен романс.
Изчезнал преди да разбере, че е бременна с мен.
Приемах, че само това трябва да знам.
Но тогава се разтършувах... и намерих това.
Дневникът й от времето, когато е била бременна с мен.
17 юли. Каква нощ!
Не знам дали искам да го чуя. - Но аз искам.
Сам ме заведе до малък остров. Това е тук, в Калакари.
Танцувахме и се целувахме на плажа. И... многоточие.
Какво? - Така са писали в миналото.
О, стига.
Сам е единственият. Знам, че е той.
Не съм се чувствала така преди.
Скъпи, скъпи, влудяваш ме, аха, скъпи, скъпи.
Скъпи, скъпи, убиваш ме, аха, скъпи, скъпи.
За него чула съм преди
научих повече дори.
Знам какво му има - той е секс машина.
Свят ми се завива!
Скъпи, скъпи, усещам те, аха, скъпи, скъпи.
Скъпи, скъпи, избягваш ме, аха, скъпи, скъпи.
Целуваш ме за лека нощ,
забравям всеки спомен лош
и пея аз сега
докато правиш това.
Значи този Сам е баща ти? - Не съвсем.
През цялото време Сам ми повтаряше, че ме обича.
А сега ми обявява годеж и че се прибира за да се ожени.
Повече няма да го видя. - Горката Дона.
4 Август. Каква нощ!
Бил нае моторница и ме заведе до малкият остров.
Бил? - Софи, чакай.
Но аз все още си мисля за Сам.
Бил е толкова необуздан и див, живее ден за ден...
И... многоточие.
11 Август. Хари се появи от нищото.
Казах му, че ще му покажа острова.
Толкова е сладък и разбрах, че не мога да си помогна и...
Многоточие!
О, Боже! - Добре дошли, шаферки.
Дона!
Вижте се само.
Стига сте расли!
Забавлявате ли се вече? - О, да.
Така се забавлявах на времето. - О, вече разбрахме.
Скъпи, скъпи, докосни ме, аха, скъпи, скъпи!
Скъпи, скъпи, погледни ме, аха, скъпи, скъпи.
Като филмов си герой,
и зная точно кой...
Казвам тук на глас, ти си любовен ас!
Мамка му! - Взе ми думите от устата.
И кой е баща ти? Сам, Бил или Хари?
Не знам. - Но кого тогава си поканила?
О.. Боже.. Мой!
Те знаят ли?
Не мога да пиша на непознат: "Ела на сватба, може би си баща ми."
Изпратих поканите от името на мама. И от написаното тук
не се учудвам, че потвърдиха.
Скъпи, скъпи, влудяваш ме, аха, скъпи, скъпи.
Скъпи, скъпи, убиваш ме, аха, скъпи, скъпи.
За тебе чула съм преди
научих повече дори.
Идва ред да разбера, какво за мен си на света.
Трябва да стигна до Калакари. Кога е следващият ферибот?
Какво? - Понеделник.
По дяволите. - Пак ми взе думите.
Булката или младоженеца? - Булката.
Макар, че не съм я виждал. - Здравейте.
Имате ли нужда от превоз до Калакари?
Извинете, водя пенсионер със себе си.
Мама има нужда от пунш.
Мама ли? На една възраст сме.
Да... горе-долу.
Не.
Той има книгата ти.
Ставрос...
Ставрос.
Това е само риба.
Толкова си умна. - Ще изглеждаме страхотно утре.
Искам перфектна сватба. Искам баща ми да ме заведе.
По-добре пътеката да е бяла.
Ще позная баща си щом го видя.
Скай! Радваме се да те видим.
Пуснете ме, ще се женя утре. - Внимавайте, моля ви.
Какво мислиш за роклите ни?
О, да!
Да, ще хареса 3-минутна сватба по дънки и тениски,
обилно полята с бира.
Правиш ме да изглеждам неромантичен.
Искам да спестим пари за пътешествия.
Но няма да ходим никъде. Сега тръгвай, много сме заети.
Ще отида да се приготвя за довечера.
За ергенското си парти.
Защо не си му казала, че си поканила бащите си?
Защото щеше да ме накара да кажа на мама.
Тя ще те убие щом разбере. - Тогава ще е късно.
Чувствам, че част от мен липсва.
Искам да се запозная с баща си.
Всичко ще си дойде на място.
Хайде, Клеопатра!
Обувката ми!
За една вечер!
Една единствена вечер.
Дона и Динамитките!
Изглеждаш страхотно.
Зашеметяваща си! - А ти - като старо хипи.
Откъде ги взе тези? - Съпруг номер 3.
Ще има ли мъже на сватбата?
Дано са богати и независими гърци!
Ето на, задава се съпруг номер 4.
Не за мен, а за нея.
Още една от книгите й стана бестселър. Накара целият свят да пълни...
Какво? - Гъби.
Какви ли не зеленчуци. Време е да се намери единственият!
Моля те, отегчаваш ме!
Страхотен пример сте за Софи!
Серийна булка и малък зеленчук ей там.
Това съм аз - стар вълк.
Та къде влюбените пиленца ще свият гнездо?
Кой знае!
Понякога не знам какво става в главата на това дете.
Иска голяма бяла сватба,
Двамата със Скай имат какви ли не планове за хотела.
Май никога няма да си тръгнат. - Наистина ли искаш да си тръгне?
Искам най-доброто за нея.
Разбира се, че не.
Скай, ела се запознай с подкрепленията ми.
Подкрепления, друг път!
Той е главният утре. - Късметлията.
Ти трябва да си Роузи. - Същата.
Как си? - Много добре.
А ти трябва да си Таня.
Чувал съм толкова за теб. - Все лоши неща, надявам се.
И всичките са истина.
Знам кой си.
Разорен на лодка в Ботсвана. - Това съм аз.
Въртиш бизнес с лодката.
Може и да изглеждам задръстен, но всъщност искам да превзема света.
Трябва наистина да опиташ някой път. - Не обичам спонтанностите.
Близки ли сте с Дона?
Не съм я чувал от 20 години. - Наистина?
Просто изскочи от нищото. - Това не е ли съвпадение?
Промяна на вятъра.
Не съм вървяла толкова.
Пристигнахме, починете си.
О, Боже.
Лельо Роузи!
Станала е толкова красива!
Ела тук, мъничката ми.
Всеки път, когато те виждам, изглеждаш все по-хубава.
Обзалагам се, че не ме помниш. - Не и след операциите ти.
Помня те, лельо Таня. Не си се променила никак.
Последната ти вечер, мила моя.
Моля те, ще се омъжвам.
Борбена е. Харесва ми. - Същата е като майка си.
Ако беше като мен, нямаше да се омъжи на 20.
Ако изобщо се омъжи.
Трябваше да махна прането преди да дойдете.
Таня трябва да върви.
Би трябвало да измислят машина, която да оправя леглата.
Даже и да измислят, ще вървиш след нея да ги оправяш наново. Познавам те.
Но съм добра майка!
Кажи им за интернетите.
Ще ме пусне на линията. - На линия.
Направих уебсайт. Мисля, че мястото е прекрасно.
Но никой не знае за него, така че...
С реклама и малко усилия, можем да докараме хората тук.
Искаме тук да стане най-романтичната дестинация.
Било е писано още когато го е намерила Богинята на Любовта.
И би трябвало тук да се намира истинската любов и щастие.
Вдигам чаша за това. - Аз пък цялата кофа.
Много ще подхожда спа. - Мислех, че искаш много туристи.
О, Роузи, не, но знаеш ли...
още няколко няма да са излишни.
Добре, тоалетната има проблем.
Ако водата не се оттече веднага, разходете се...
Би трябвало да се...
Нищо тук не работи както трябва.
Тук съм от 15 години без почивен ден.
О, Боже! Съжалявам.
На сметките си съм във плен работя цяла нощ и цял ден.
Тъжно е.
Май не съм добра в това, за мене няма пукната пара.
Много зле.
За чудно нещо си мечтая,
богат мъж аз да омая.
Без работа, не ще скучая, по цял ден ще се мотая...
Пари, пари, пари...
Весело е,
в света на богатите.
Пари, пари, пари...
Слънчево е,
при богатите.
Ще живея аз добре,
ако имам малко пари,
при богатите.
При богатите.
Мъж като този нигде няма. - За него ден и нощ мечтая.
Тъжно е...
Свободен ако е пък той ще ме подмине, не съм от сой.
Много зле.
Затуй трябва да отида аз,
в Лас Вегас, Монако завчас.
В казино там ще поиграя ще спечеля, няма да се мая...
Пари, пари, пари...
Весело е,
при богатите.
Пари, пари, пари...
Слънчево е,
при богатите.
Ще живея аз добре,
ако имам малко пари,
при богатите.
Пари, пари, пари...
Весело е,
при богатите.
Пари, пари, пари...
Слънчево е,
при богатите.
Ще живея аз добре,
ако имам малко пари,
при богатите...
При богатите!
Какво стана?
Видя ли, ако мръднеш, всичко се разпада.
Не го мисли. Хайде. Да се позабавляваме.
Дона...
Да си забелязала, че ти липсва нещо тук?
Таня да не е животно... - О, чуй това.
Най-добрият овлажнител в света.
Съдържа 24 каратово злато и екстракт...
от магарешки тестиси. - Просто завиждате.
Че и струва $1000. - Но си струва ако можеш да пиеш
преди 11 сутринта.
Здравейте.
Мога ли да ви помогна? - Да, тук сме за сватбата.
Аз съм Бил Андерсън.
Аз съм Брайт, Хари Брайт.
Сам Кармайкъл.
Очаквате ни. - О, Боже, да.
Да не си дъщерята на Дона? - Изглеждаше ми позната.
София? - Софи.
София е на гръцки.
Кръстена съм на София. - Имах пралеля на име София.
Може ли да се настаним преди да видим майка ти?
Да.
Да се поосвежим преди голямото събиране.
Не, не... Тоест, да.
Искам да кажа, да, но елате оттук.
О, Боже.
Забравих, че имам да довърша нещо.
Дона, не.
Знам, че ще направиш състояние с мрежите.
С мрежите?
Мрежите... Скай го каза. - Да, и сигурно има право...
Но ще се справиш ли дотогава? - Мисля, че Таня ти предлага помощ.
Дона, наистина. - О, Боже, не.
Скъпа, аз просто си мрънкам. Нямам нужда да се грижат за мен.
Някога някой да се е грижил за теб? - Какво искаш да кажеш?
Получаваш ли...
Имаш в предвид...
Изисква прекалено много енергия. - Да, още нещо за поддръжка.
Толкова се радвам, че една част от живота ми приключи.
Наистина.
И никак не ми липсва.
Къде е Дона?
От тук.
Знаеш ли...
Не искам да съм неблагодарен, но мога ли да видя вече стаята си?
Хари, мисля, че това е стаята ти.
Може ли сега да видим Дона?
Аз изпратих поканите. Мама не знае нищо за това.
Но тя значи много за мен, а постоянно говори за вас,
за доброто старо време.
Мисля, че за нея ще е страхотна изненада да сте на сватбата ми.
Задръж, Софи...
Не мога да съм тук.
Когато последно видях майка ти, тя каза, че не иска да ме вижда.
Било е преди много години. Моля те, означава много за мен.
Защо? - Вечерта се очертава доста проблемна.
Може ли да се върнем на лодката? - Добра идея.
Не. - Защо?
Това е приключение, Хари, добре е за теб.
Когато изпратих поканите, рискувах да не ги потвърдите,
но изминахте толкова път... заради сватбата.
Значи има специална причина, за да сте тук...
Може би песента на сирена?
Знаеш ли, също като майка си си.
Иска ми се момчетата ми да са като теб.
Имаш синове? - Да, двама.
Исках да ги доведа тук. - Както си довел майка ми?
Това е Дона. - Не, не, не.
Чуйте, тя не бива да знае. Трябва да вървя.
Стойте тук и ми обещайте, че ще си мълчите за поканата ми.
Дадено, миличка. - Обещаваме.
Може и да съжалявам после, но добре.
Може ли да получим някаква храна?
Хари?
Бил?
Излъга ме ти, знаеш кога.
Наложих си да кажа край, баста.
Виж ме ти като мен не греши.
Не зная как контрол изгубих чак.
Душата ми изгаря пак.
Виж ме ти чувам камбана звъни.
Погледни, бързо всичко забрави.
Мама миа, ето почвам пак.
Да, да, как да устоя?
Мама миа, пролича си чак.
Да, да, отново те желая.
Да, сърцето ти разби ми,
остави ме с моите рими.
Как, как, как ме изостави ти.
Мама миа, сега вече знам.
Да, да, няма да те пусна сам.
Грешка направи ти, много ме натъжи.
Така ме принуди да роня сълзи.
Виж ме ти като мен не греши.
Не зная как контрол изгубих чак.
Душата ми изгаря пак.
Виж ме ти чувам камбана звъни.
Погледни бързо всичко забрави.
Мама миа, ето почвам пак.
Да, да, как да устоя?
Мама миа, пролича си чак.
Да, да, отново те желая.
Да, сърцето ти разби ми,
остави ме с моите рими.
Как, как, как ме изостави ти.
Мама миа, сега вече знам.
Да, да, няма да те пусна сам.
Винаги знаеш как да влезеш.
По-добре да сънувам и вие да не сте тук!
Искаш ли да те щипна, Дона?
Все същият си, Бил Андерсън.
Може би не ме позна?
Хари, наистина си ти.
Сигурно съм се променил, но ти не си мръднала.
Защо сте тук? Какво търсите тук?
Пиша пътепис. - Аз съм на спонтанна почивка.
Аз само се отбих да ти кажа здравей.
Добре, какво е това? - Един от онези странни моменти,
когато трима непознати имат общи мисли.
Непознати?
Не се познавате? - Това е точното определение.
Добре, хубаво.
Но защо сте тук? Кой ви доведе в козарника?
Не запомнихме името. - Май беше гъркиня.
Може да е казала, че не можем да останем в плевнята.
Точно така, не можете да останете. Защото...
Защото е затворено.
И е пълно. И съм заета.
Има сватба. Моята... Местно момиче се жени...
Дона, не се тревожи за нас.
Бил ще сготви. - Да, а Хари?
Аз съм спонтанен. - Да, спонтанен е.
Ами ти?
Само исках да видя острова.
Знаеш какво означаваше за мен.
Ще уредя лодка да ви закара обратно.
Имам си лодка. - Имаш ли? Хубаво. Качвай се.
Попътен вятър.
Ей, Дона. Радваме се да те видим.
Скъпа, това ще докосне сетивата ти. - Сладурче, мога да ти бъда майка.
Или баба.
Къде е Софи?
Мисля, че е на плажа. - Какво става?
Дона!
Дона?
Чикитита, защо си тъжна ти?
Виждам мъка в твоите очи.
Утре сватба има,
а лееш сълзи.
Мразя да те виждам така,
не можеш да го отречеш сега.
Виждам плачеш сама
и си тъжна.
Чикитита, истината ми кажи.
На рамото ми ти си поплачи.
Най-добра приятелка,
на мене ти се довери.
Беше сигурна в себе си.
Като скършено перо сега си ти.
Вярвам, че
то пак ще полети.
Чикитита, знаем ти и аз,
много болка пазим в нас. И белези винаги остават.
В ритъма на танца пак ще се въртиш. Не ще имаш време да скърбиш.
И болката ще забравиш.
Чикитита двете плачем пак.
Но слънцето отново грее и блести над нас.
Както някога преди нека чуем песента ти.
Чикитита, песен ни запей.
Опитвам пак като преди,
нова песен да...
Баща й е. - Чий баща?
Бащата на Софи.
Помните ли как ви казах, че Сам - архитектът, си отиде за да се ожени.
Не съм сигурна дали е той, защото имаше още двама други...
мъже по същото време.
Дона, покажи си тъмната страна! - Защо не си ни казала?
Защото не съм мислила, че трябва.
Не съм очаквала да ги видя и тримата в собствения си козарник.
За сватбата на дъщеря си.
В стария козарник?
Не, чакайте!
По дяволите!
Не трябва да ви чуват!
Тук няма никой. - Сигурна ли си?
Разбира се, мислиш ли, че ще забравя бащите на дъщеря си?
Всички бяха тук. Сам Кармайкъл, Бил Андерсън и Хари Брайт.
Трябва да са се върнали обратно на лодката.
Дано да се удавят. Какво търсят тук?
Като идиотски номер на съдбата.
Толкова е гръцко!
Знаят ли за Софи?
Да не са врачки? - Не съм го казвала.
Дона, да си мълчиш през всичките тези години?
Сега няма значение. Това, което е от значение е,
че Софи не трябва да узнае.
Може и да няма против.
Да няма против?
Не познавате дъщеря ми. Това ще е като бомба.
Дона, заминали са си. - Не съм сигурна.
Не знам къде са и защо са тук.
И сама съм си виновна, защото бях глупава повлекана.
Звучиш като майка си. - Не е вярно.
Вярно е! - Не е!
Изпълнена с вина. - Като монахиня.
Какво е станало с нашата Дона? Животът е парти!
Пораснах.
Тогава се смали отново. Майната му на всичко!
Танцуваш ти. Пленена си,
от ритъма на танца нали.
Виж я как, танцува пак.
Кралица е.
Петък вечер и тъмно е.
Чудиш се къде ще си добре.
Там където музика свири, ще потанцуваш в нощта,
ще намериш краля си сега.
Всеки може да е това момче,
нощ е, музиката силна е.
Малко рок, завърти се, всички танцуват. Добре.
На сцената си само ти
и шанс щом се появи...
На сцената кралица си.
Красива и млада си, на седемнайсе си.
Кралица си на танците и в ритъма носиш се.
Танцуваш ти. Пленена си,
от ритъма на танца нали.
Виж я как, танцува пак.
Кралица е.
Тази вечер прекрасна си,
със танца си пленяваш ги.
Един след друг ги съблазняваш, а после бързо изоставяш.
На сцената си само ти
и шанс щом се появи...
На сцената кралица си.
Красива и млада си, на седемнайсе си.
Кралица си на танците и в ритъма носиш се.
Танцуваш ти. Пленена си,
от ритъма на танца нали.
Виж я как, танцува пак.
Кралица е.
Танцуваш ти. Пленена си,
от ритъма на танца нали.
Виж я как,
танцува пак.
Кралица е.
Чакайте, не заминавайте!
Софи?!
Ще пообиколим острова. Искаш ли да дойдеш?
Обещахте да дойдете на сватбата ми.
Майка ти ни изрита от козарника. - По-добре ще е да се махнем.
Дона се побърка, когато ни видя. Забрави.
Не, тя не го мисли, стресирана е от сватбата.
Но си няма идея, че вие сте й изненадата.
Утре ще бъде много щастлива. - Мислиш ли?
Откраднал си китарата на мама? - Не, взех я на заем.
Ето, Д.Ш. - Дона Шеридън, Е.Б - Ед Банън.
Ед Банън? - Ед Банън?
Купих я. Струваше ми 10 крита, работата и репутацията ми.
Майка ти свиреше доста добре.
Учех в Париж, когато я срещнах.
Метнах се на влака и я последвах до Гърция.
Доста спонтанно.
Помня още последното ни лято.
Пред очите ми е.
Разходки по брега, смях под дъжда.
За последното ни лято спомените живи са.
Разхождахме се двама край реката, и седяхме после на тревата.
До кулата на Айфел.
Щастлив бях, че те видях.
Обикнах те и не разбрах. О, да!
Луди години, време беше
с хипита дружеше.
Но вътрешно страхувахме се да летим.
От старостта, страхувахме се от смъртта.
Държахме се така,
все едно сами сме на света.
Помня още последното ни лято.
Пред очите ми е.
С туристите там, край Нотр Дам.
Последното ни лято. Заедно сме.
Ресторантът във Париж, последното ни лято.
Сутрешен сладкиш.
Живяхме за мига, грижите настрана.
Последното ни лято се смяхме ей така.
Сега работиш в банка ти.
Семеен си, футболен фен.
Казваш се Хари. - Смешен съм нали?
Ти ли си героят ми?
Трябва да вървя. Моля ви, елате утре!
Разбира се. - Ще бъдем там.
Обещаваме!
Разходки по брега, смях под дъжда.
За последното ни лято, спомените живи са.
Къде беше? Пристигат хора, но никой не те е видял.
Съжалявам, обикалях острова. Загубих представа за времето.
Къде отиваш?
Последната ми ергенска нощ!
Каквото е значението й за мнозина.
Но за мен е последната нощ преди, най-голямото приключение в живота ми.
Нали знаеш, че искам да намеря баща си?
Софи, обсъждали сме го милион пъти. Не ти трябва баща, имаш семейство.
И няма да ме оставиш, нали?
Шегуваш ли се? Ти преобърна света ми.
Преди да видя теб ревнив не бях.
Всеки мъж заплаха е, не ми е хич до смях.
Обсебващ съм, това не е добре.
Казвал съм ти, пуша и това е много зле.
Но това е лъжа,
друг съм аз сега.
Всичко, което знаех срина се мила, моля те...
Не пилей чувствата си,
дай ми любовта си ти.
Стрелата на Амур ме порази,
в капан попаднах, усмивката ти ме срази.
Не зная аз какво направи с мен.
Друг не би ме задържал тъй дълго в плен.
Усещам - страх ме е,
когато няма те.
Оставям гордостта си аз, мили, моля те...
Не пилей чувствата си,
дай ми любовта си ти.
Не давай на друг верността си,
дай ми любовта си ти.
Не пилей чувствата си,
дай ми любовта си ти.
Не пилей чувствата си,
дай ми любовта си ти.
Дами и никакви господа!
Тази вечер ви представям...
Само за една вечер! - Стига протака!
Първата момичешка група в света:
"Дона и Динамитките"!
На славата лъчите заслепяват ме.
Не усещам празнина.
Цялата блестя.
Тази нощ не съм сама.
От всичко уморена бях.
Когато вчера ти звънях от Глазгоу.
Само ядох, спях и пях.
Исках това да е последното ми шоу.
Зарадвах се щом разбрах, че идваш.
Почувствах се добре.
На сцената всичко различно ще е.
Тази вечер лъчите ме намират.
Нашата песен. - Вашата ли?
Това е моята песен.
Смея се, не знам защо,
чувствам се номер едно.
Тази вечер заслепяват ме лъчите.
Не усещам празнина.
Цялата блестя.
Тази нощ не съм сама.
Ще бъда там, щом дойдеш ти.
Щом виждам те значи жива съм нали. И силно ти ме прегърни,
мили сега. И това ще промени нощта.
Тази вечер лъчите ме намират.
Блестя като слънцето.
Смея се, не знам защо,
чувствам се номер едно.
Тази вечер лъчите ме намират.
Не усещам празнина.
Цялата блестя.
Тази нощ не съм сама.
Обичам те!
Това е моминско парти, само дами. - Добре.
Защо тогава са тук? Ако не, за да провалят сватбата на Софи?
Много си подозрителна. - Не искам да я провалят.
Нямат никакво право да постъпват така. Какво са направили за дъщеря си, а?
Дона, те не са знаели за нея. - И не трябваше, нали?
Досега се справях добре и нямам нужда от намеса.
Там мъж има ли?
Който да чуе молитвите ми?
Дай ми, дай ми, дай ми мъж след полунощ,
да прогоня сенките ми помогни.
Здравей. - Здрасти.
Трябва да обясня на Дона, че съм дошъл с мир.
Не, мисля, че трябва да изчакаш докато се успокои.
Добра идея.
Това, което нарисува на лодката... Добро е. Много добро.
Защо не продължиш? Имаш истински талант.
Имам си достатъчно работа тук. - Наистина ли това е мечтата ти?
Да управляваш хотела с Дона? - Не може сама.
Нарисувах цялото това място на гърба на едно меню.
Винаги съм мечтал да се върна тук. - Какво те задържа?
Какво ти е казала майка ти? - Не те е споменавала.
Софи, какво правя тук?
Трябва ми въздух.
Някой отгоре ми причинява това. Обзалагам се, че е майка ми.
Ами ако не е тя, слънчице? - Ще го разкарам и то веднага
Никъде няма да ходиш! Ще възникнат въпроси.
Изкарайте ме от тия ботуши!
Тъпата йога направи краката ми по-големи.
Слушай, ще направим така.
Тази вечер ще ги разсеем. А утре ще ги заведем на риба.
На риба? Моля ти се!
Какво предлагаш да направя с 3 мъже?
Това ме връща назад.
Дай ми, дай ми, дай ми мъж след полунощ,
да прогоня сенките ми помогни.
Здравей.
Добре ли си? - Да.
Наперената Дона има пораснала дъщеря.
Имаш ли деца, Хари?
Имам 2 кучета, Луси и Кипа. Това е всичко, което имам.
Обожавам да ги глезя.
Баща ти тук ли е? - Не знам.
Не знам кой е баща ми.
Това е страхотно!
Откъде Дона има пари, за да купи това място?
Грижеше се за една стара дама и тя и остави малко пари.
На нея съм кръстена - София.
Пралеля ми София? - Предполагам.
Чух, че е оставила парите в семейството си.
На колко години си? - 20.
Извини ме за малко.
Съжалявам.
Бил, почакай! Защо пралеля ти
е оставила пари на мама? - Не знам.
Животът ми е пълен с гатанки и не искам повече тайни.
Какво искаш от мен? - Бил, моля те!
Ти ли си баща ми? - Да, така мисля.
Да. - Знаеш какво следва сега, нали?
Нали няма да ми кажеш, че имаш близначка?
Ще ме заведеш ли утре? - Да те заведа къде?
Ще бъде тайна до сватбата.
Наоколо тълпа.
Очакваме нещо да случи се сега.
Пращайки искра,
очите светят ти във пълна тъмнина.
Пак тука сме, началото и края знаеме.
На сцената майстори сме.
Правили сме го преди и пак се връщаме, нали.
Знаеш колко сме добри.
Искаш ли?
Вземи го или го остави. Вече наше е, помни.
За нищо не съжалявай ти.
Искаш ли?
Решение сега вземи. Бързо ти го направи.
Въпросът е искаш ли?
Искаш ли...
Софи, ела тук. Знам защо съм тук.
Защо Дона не ми е казала? Откога знаеш, че съм ти баща?
Какво? Не от отдавна.
Сам, чуй ме. Мама не знае, че аз знам.
Нека изчакаме да мине сватбата.
Кой ще те заведе утре? - Никой.
Вече не. Аз ще те заведа. До тогава ще е наша тайна.
Искаш ли...
Вземи или го остави. Вече наше е помни.
Добре ли си? - За нищо не съжалявай ти.
Не мога да дишам. Искаш ли...
О, Боже! Аз съм ти баща! - Хари.
Затова си изпратила поканите.
Искала си баща ти да те заведе до олтара. Няма да те разочаровам.
Ще бъда там.
Искаш ли...
Вземи или го остави. Вече наше е помни.
За нищо не съжалявай ти.
Искаш ли...
Решение сега вземи. Бързо ти го направи.
Въпросът е искаш ли?
Искаш ли...
Направете й място. - Соф, бебче!
Хайде слънчице, събуди се и изгрей!
Въртях се цяла нощ.
Трябва да направим нещо.
Дона, всичко е под контрол.
Цяла нощ се въртях. Имам трима бащи и трябва да кажа "не" на двама от тях.
Въпросът е на кои двама... - Всичко е под контрол.
Водя Бил и Сам на риба. - Ще ги измъчваме докато решим.
Хари ще води Таня на водни спортове.
О, Боже. Магарешките тестиси, бързо!
След теб. - Не моля те.
Ти първо.
Нещо ми тежи... - И на мен.
Снощи открих нещо страхотно.
Нещо като пробуждане.
Като се погледнах и видях какво искам наистина.
Снощи? Не знаеше ли?
Дори не подозираше, че си... - Не, това винаги е било тайна.
Сега можем да извикаме. - Не, трябва да пазим тишина.
Всичко ще бъде разкрито тази вечер.
Като говорим за разкрития, снощи...
Ти и малката дама? - Нищо съществено.
Паснахме си от първия миг.
Хари, не мисля, че мога да го направя.
Тя е прекрасно момиче, но...
мога ли да я приема в живота си?
Бил, всичко е възможно.
Всичко това със семействата... - Няма нужда да се жениш за нея.
Какво?
Време е за закуска. Сервираме натурално.
Май вече го направи. - За теб винаги.
Аз само... аз ще съм...
Ама че бъркотия.
Хей. - Да, какво?
Добре ли си? - Да, добре съм.
Софи? - Какво?
Снощи. Ти и Скай. Какво става?
Кажи ми какво има?
Не знам какво да правя. - Знаеш ли какво?
Няма нужда да правиш нищо.
Все още мога да отменя сватбата. Всички ще разберат.
Ще отменяш сватбата?
Не е ли това проблема? - Не.
Не, това е, което искаме.
Идея си нямаш.
Дори си нямала сватба, прескочила си до бебето.
Браво на теб. - Не знам защо ме нападаш.
Защото обичам Скай и искам да бъда с него.
Не искам децата ми да отраснат, не знаейки кой е баща им.
Защото е отвратително.
Добре, Софи ще има напълно прекрасна сватба.
Нали? Предполага се, че ми помагате.
Момчета, трябва да се приготвите.
Виждам, че си запазила гайдите ми.
Би трябвало да предпазват от нежелани посетители.
Нямаш нужда от гайдите за това.
Какво търсиш тук, Сам?
Това е мечтата ни, помниш ли?
Вила на острова. - Това е моята реалност.
Много работа, никаква помощ...
И хотел, който се разпада.
Нека ти помогна. - Справям се и сама.
Мога да се оправя с проблемите си.
Защо не ми каза, че Софи ще се омъжва?
Мислех, че не е твоя работа. - Защо се омъжва сега?
Ако бях аз, щях да й кажа да излезе и да живее.
Тя е булка-дете. - Да, знам.
Но дъщеря ми си има собствен разум. - Да, виждам.
Виждам.
Толкова е млада. - Знам.
Знае ли какво иска?
Част от нея иска да ти каже, че те оставя тук сама.
Какво искаш да кажеш? - Дона, виж.
Имам две пораснали деца. Знам нещо за напускането.
Ако Софи чувстваше, че си добре сама, нямаше ли да иска нещо различно?
Добре, ето какво. Обичам да се справям сама.
Събуждам се сутрин и си казвам:
"Добре, че нямам мъж на средна възраст, да ми дава акъл."
Свободна съм и неомъжена.
И това е страхотно.
Къде изчезнахте безгрижни летни дни?
Вървях след теб, но ти умишлено се скри.
Къде изчезна любовта? Искам да разбера.
Тогава бе добре, защо не е сега?
До мене ти си мила, чуваш ли ме - S. O. S.
Любов ми ти дари, спаси ме, мила - S. O. S.
Тръгваш ти,
как да продължа ми кажи?
Тръгваш ти,
не мога да продължа, уви...
За мен далечен си, макар че тук стоиш.
Жива със тебе бях, сега съм мъртва, виж.
Какво ли стана с любовта? Искам да разбера.
Тогава бе добре, защо не е сега?
До мене ти си мили, чуваш ли ме - S. O. S.
Любов ми ти дари, спаси ме, мили - S. O. S.
Тръгваш ти,
как да продължа ми кажи?
Тръгваш ти,
не мога да продължа, уви...
На Дона сигурно и е трудно да подготвя сватбата сама.
Кой ще играе бащата на булката? - Платен актьор.
Моят баща подкрепяше третият ми съпруг.
Хари?
Хари! - Таня.
Да започнем от там, от където ни прекъснаха снощи.
Нищо не се случи снощи. Хвърлих доста голям воал над снощи.
Леле, виж кое време е. Имам си работа.
Поправки и обновления. - Стига.
Не се закачай с главното парче. - Остави го, Таня.
Таня не може да остави химията между нас.
Момчета ако си играете с огъня, ще си изгорите пръстенцата.
Страхотен си, омайваш ме.
Изгубен си, но не мога да поема риска с тебе, момче.
Не очаквай нищо, дете.
В очите ти виждам плам.
От страст гориш и ти личи, въобще не те е срам.
Малък си още, аз знам.
Скъпи, с теб ще танцувам, ще си полудувам.
Мама знае ли че си тук?
Бебчо, с теб ще говоря, ще флиртувам и ще споря.
Мама знае ли че си тук?
По-полека, успокой се, момче.
Така не прави. Мама знае ли?
По-полека, успокой се, момче.
Давай, нежно ти. Мама знае ли?
Зная аз какво искаш ти,
Доста млад си, да играеш този вид игри.
Не съм за теб, уви.
Сладък си, имаш стил,
но със мен не ти върви, разбери, няма да ти се дам.
Малък си още, аз знам.
Скъпи, с теб ще танцувам, ще си полудувам.
Мама знае ли че си тук?
Бебчо, с теб ще говоря, ще флиртувам и ще споря.
Мама знае ли че си тук?
Скъпи, с теб ще танцувам, ще си полудувам.
Мама знае ли че си тук?
Бебчо, с теб ще говоря, ще флиртувам и ще споря.
Мама знае ли че си тук?
Момичета, справихме се добре.
Какъвто и да е цвят. Нямаме план.
Изглежда страхотно. - Дона, къде искаш тези?
Месото далеч от огъня. Сложи му капак.
Прекрасно е. Накарай да ти помогнат...
Хари? Какво правиш тук? - Здравей.
Само исках да ти дам това.
Нямах предвид тук, а въобще на острова.
Какво... е това?
Изглежда, че трябва да позатегнеш коланите заради сватбата на Софи
и исках да дам малко и от себе си.
Не мога да приема. - Не, не!
Хари, не мога... - Не, не, трябва да вървя.
Какво има? - Трябва ми помощта ти?
Какво стана? Скъпа? Софи?
Направих нещо лудо.
Бащите ми са тук и искат да ме заведат до олтара.
Всичките ти какво?
Четох дневника на мама и имам трима вероятни бащи.
Но те как са разбрали? - Пратих им покани.
Мислех, че ще позная баща си веднага, но не можах...
Идея си нямам и мама ще ме убие.
Те ще ме намразят. - Чакай малко.
Поканила си ги и не си ми казала? - Мислех, че ще опиташ да ме спреш.
Знам, че оплесках нещата... - Софи.
За това ли е цялата сватба?
За да намериш баща си? - Не!
Исках да наема лодка с няколко свидетели, но ти настоя за този цирк.
Не знам коя съм и исках да се омъжа, знаейки го.
Това няма да стане като намериш баща си.
Става като намериш себе си.
Иронията е, че аз пътувах за да намеря себе си.
Но отложих всичко заради теб.
Защото те обичах и исках това, което и ти.
Но сега не съм сигурен. - Не си сигурен, че ме обичаш?
Разбира се, че те обичам. Просто ми се искаше да ми беше казала.
Всичко наред ли е?
Софи, какво има? - Не сега, Сам.
Да, сега. Ще те водя до олтара.
Но как ако не знам, че си щастлива. - Мисля, че майка ми знае по-добре.
Знам, но съм минал през това и знам, че не винаги свършва с
и заживели щастливо. - Става дума за теб, не за мен.
Обичам Скай повече от всичко...
Така ли се чувства преди да се ожениш?
Не.
Не трябва ли да се приготвяш?
Къде са Елън и Лиса? Трябваше да ти помагат.
Ще ми помогнеш ли ти?
Чакай. Чакай, имаме време.
С раница в ръка,
тя напуска дома сутринта.
С усмивка на уста, за довиждане маха.
Тя тръгва пак,
позната болка в мен остава.
Трябва да седна аз сега.
Може би аз губя я навеки.
Неопознала света й.
Радвам се щом споделям смеха й.
Тя е весело дете.
От ръцете ми изплъзваш се сега.
Опитвам се мига да уловя.
Но как така, от ръцете ми изплъзваш се сега?
Какво ли във главата й се върти? Не проумявам мислите й.
Тъй бързо расте.
От ръцете ми изплъзваш се сега.
Сутрин сънени, закусваме на масичката.
Будни сме нали, а времето лети.
Когато няма я тъжна съм и чувствам се сама.
И изпитвам някаква вина.
Къде изчезнаха нашите приключения?
Местата, които щяхме да посетим.
Бяхме тук-там, но остават още.
Не знам защо получи се така...
От ръцете ми изплъзваш се сега.
Опитвам се мига да уловя.
Но как така, от ръцете ми изплъзваш се сега?
Какво ли във главата й се върти?
Не проумявам мислите й.
Тъй бързо расте. От ръцете ми изплъзваш се сега.
Мислиш ли, че те разочаровам?
Как дори можеш да си го помислиш? - Заради...
...всичко, което си направила. Трудностите, отглеждайки дете.
И управлявайки бизнес сам-сама.
Скъпа, нямах избор. Не можех да си ида у дома.
Когато забременях майка ми каза да не си правя труд да се връщам.
И нямаше друг начин. Но виж какво си имахме.
Ще ме заведеш ли до олтара?
Да.
Искам аз картината да замразя.
Мига да уловя и времето да спра.
Изплъзваш ми се сега...
С раница в ръка,
тя напуска дома сутринта.
С усмивка на уста,
за довиждане маха.
Дона... Трябва да поговорим
кой ще заведе Софи до олтара. - Това ще съм аз.
Ами баща й? - Той не е тук.
Тя го иска. Каза ми, че иска баща й да е тук.
Ами ако баща й иска същото? - Какво? Сам, не сега.
Не мога да слушам това сега. - Дона, чуй ме.
Става дума за нас.
Ще си замълча,
за преживяното от нас.
Нарани ме ти,
в миналото ни.
Картите си изиграх.
и ти направи го без страх.
Думи нямам аз и козове за нас.
Печелиш всичко ти, а губя всичко аз.
Спечелил си, нали, но съдбата не е с нас.
Бях в ръцете ти,
сигурна се чувствах там.
Смисъл имаше, с грижи да ме обградиш.
Дом да ми построиш, до мене да вървиш.
Но глупачка бях,
по правила играх.
Боговете си играят с нас, безчувствени са те тоз час.
Че някой тук раним, губи своя любим.
Печелиш всичко ти, а губя всичко аз.
Ясно и просто е, защо оплаквам се?
Целува ли те тя, както аз целувах те?
Същото ли е, щом те назове?
Дъблоко в себе си, знаеш че липсвам ти.
Ще си замълча - това са правила.
Съдии ще решат, дали да ме търпят.
Щастлив тук няма край, животът не е рай.
Приятели ли сме или нещо повече?
Малко или много, ти печелиш всичко.
Ще си замълча...
Не искам да те натъжа...
Разбирам те,
за малко си, добре.
Извини ме ти.
Не искам да се чувстваш зле.
Слаба съм сега... Неуверена...
Но виждаш ли... Печелиш всичко ти.
Печелиш всичко ти...
Приятели ли сме или нещо повече?
Малко или много ти печелиш всичко.
Печелиш всичко ти...
Дона. - Ето те и теб.
Няма нищо, от обувките ми е. - Скъпа, тя е тук.
Мамо...
Добре дошли на Софи и Скай, както и на всички приятели тази вечер.
И специално добре дошла на Дона, която представлява семейството й.
Събрали сме се тук, за да... - И добре дошъл...
на бащата на Софи.
Трябва да ти кажа, че е тук. - Знам, аз го поканих.
Не би могла. Не знам точно кой е.
Божичко!
За това всички са тук. - Съжалявам, наистина съжалявам.
Прости ми, моля те! - Не знам...
Можеш ли ти да ми простиш? - Какво?!
Не ми пука даже и да си спала със стотици мъже.
Ти си моята майка и много те обичам.
И не съм спала със стотици...
Дали разбирам правилно?
Софи може да е моя, но може да е и на Бил или Хари?
Именно, но не ме нападай, защото ти сам си си виновен.
Ако не беше зарязал майка ми, за да идеш и да се ожениш за друга...
Чакайте малко. Трябваше да се прибера. Бях сгоден.
Но казах на Ирен, че няма да се получи и се върнах.
Ти... ти... Защо не ми се обади?
Защото бях достатъчно луд да мисля, че ще ме чакаш.
Само че когато пристигнах, ми казаха, че си с друг.
И така, Ирен ме нарече идиот и се омъжи за мен, за да го докаже.
Може ли да кажа нещо? - Хари, няма нужда.
Не, искам да кажа, че е страхотно дори само да си мечтая за Софи.
Не съм мислел, че ще се доближа толкова до собствено дете.
Дона, ти си първото момиче, което съм обичал.
Всъщност беше и последното.
Това ми е извинението да идвам тук по-често.
Можем да разберем ако искаш, но съм съгласен с Хари.
Мисълта, че съм ти баща е страхотна. - Бройте и мен.
Ще се присъединя. - Голям избор, нали?
20 години без баща, а сега трима наведнъж.
Скъпи влюбени... - Нямам си идея
кой от вас е баща ми, но не ми пука.
Всичко, което исках, беше да ви познавам.
Скай, нека не се женим още. - Какво?!
Ти така или иначе не го искаш. Знам го.
Нека просто се махнем от острова и да видим света.
Обичам те.
Дона, да разбирам ли, че сватбата се отменя?
Не съм много сигурна какво става. - Задръжте за малко.
Защо да похабяваме хубавата сватба?
Какво ще кажеш, Шеридън?
Ще ти трябва някой, за да ръководи този твой остров.
Да не си луд?
Да не съм просякиня?! - Нито пък аз.
Аз съм разведен мъж, който те обича през последните 21 години.
И още от първия ден исках да ти кажа колко те обичам.
Хайде, Дона. Само до края на живота ти.
Не мога да скрия, не виждаш ли,
не чувстваш ли?
Кажи: да, да, да, да, да, да.
Дона, покажи го.
Обичаш ме и знаеш го!
Кажи: да...
Да, да, да, да, да!
И сега, обявявам ви за съпруг и съпруга.
Щастлива ли си? - Че как да не съм. Много даже!
Вдигаме още един тост
и после сметката ще платим.
В душите ни студено е,
но двама с тебе ще вървим.
Като птици в ято аз и ти
ще летим завинаги.
Лятото е в края си,
ще има дъждове, нали?
С тебе нямаме вина,
направихме каквото трябва.
Странен и подвеждащ път
в живота си изминахме.
Душите ни млади са,
за секс стари не сме.
Поживяхме си добре,
помъдрели сме.
На кръстопътища стоим,
но не бягаме.
Направихме каквото трябва,
за никъде не бързаме.
На кръстопътища стоим,
но не бягаме.
Направихме каквото трябва,
за никъде не бързаме.
Това не е за мен. Аз съм писател.
Вълк-единак.
Друго ли решиш,
в списъка съм първа.
Няма да сгрешиш,
все още съм сама. - Извини ме.
Трябвам ли ти кажи, наблизо съм помни.
Далеч си от дома или пък си в беда.
Реч!
Ще държа реч.
Ако си нейде сам и птици няма там.
Свободна съм помни, рискувай с мене ти.
Много съм добра, не те лъжа.
На тест ме подложи, със мен опитай ти.
Рискувай с мене ти.
Хайде да танцуваме. - Хайде да повървим.
Заедно да сме.
Музика да слушаме... - Да поговорим?
Да ме опознаеш по-добре.
Защото знаеш ли,
в мечтите си, не съм сам, а с теб и магията ти.
Искаш ли да си вървя? - Страх ме е от любовна афера.
Мисля знаеш ти,
не мога да се пусна, уви.
Ако си нейде сам и птици няма там.
Свободна съм помни, рискувай с мене ти.
Много съм добър, не те лъжа.
На тест ме подложи, със мен опитай ти.
Рискувай с мене ти.
Това е невероятно!
Мама миа, ето почвам пак. Да, да, как да устоя?
Мама миа, пролича си чак. Да, да, отново те желая.
Да, сърцето ти разби ми, остави ме с моите рими.
Как, как, как ме изостави ти.
Мама миа, сега вече знам. Да, да, няма да те пусна сам.
Имам мечта
и песен пея.
Така по-леко,
аз си живея.
Ако видиш чудото,
от приказките.
Дори неудачник,
бъдещето твое е.
Вярвам в ангелите,
на малките вълшебства още съм в плен.
Вярвам в ангелите,
щом знам, че време е за мен.
Ще прекося потока –
това е мечтата ми.
Ще прекося потока –
това е мечтата ми.
Превод и субтири: Alexabg1 MastersTB.com
Рими и редакция: Izida Тайминг: HDBay.org