ИЗПОВЕДИТЕ НА ЕДИН МИЯЧ НА ПРОЗОРЦИ
С участието на:
Антъни Буут
Линда Хейдън
Бил Мейнърд
Денди Никълс
Шийла Уайт
с Робин Аскуит като Тимъти Ли
и др.
Превод и субтитри: johnnie_v http://subsunacs.net/
Мързеливците © 2015
"Това е твоят живот Тими Ли" изпълнява Сю Шейен
Сценаристи: Кристофър Ууд и Вал Гест
по едноименния роман на Тимъти Ли
Режисьор Вал Гест
Здравейте, аз съм Тими Ли. Това е първия ми ден като мияч на прозорци.
Някога замисляли ли сте се за миячите на прозорци?
Дните им минават в гледане в стотици малки кутийки,
в много, от които има хора. Всякакви видове хора.
Това съм аз! Какво ще кажете за тази физика, а? Йе?
Малко като Стив МакКуин, нали?
Не е учудващо, че мацките са луди по мен.
Любимо работно облекло: изкуствена бяла фланелка.
Защото, когато е мокра, може да я притиснеш към прозореца.
И после да им се усмихнеш леко.
Е, не и за стариците. Това им е като национален празник.
Все пак, човек не трябва да издребнява от първия ден, нали?
Леле, тая да ти падне, а? Какви цомби!
Тя очевидно не може да устои на животинския ми магнетизъм.
Чупка!
Упс! Загубих равновесие.
И кофата си.
УЕСТСАЙД Девическа академия
Някои от нещата, които виждаш да доста образователни.
Искам да кажа, само вижте това къпане! Мамка му, големи са за възрастта им.
Големи са и за мойта възраст.
Но това е нищо в сравнение с това, което видях в магазин на Главната.
Всичко започна с малко разсъбличане край витрината.
Чувал съм, че работата може да те оправи, но не и че ти я оправяш!
Какъв диаболичен начин за започване на нова работа.
Да лежа по гръб, и да гледам мъжки крака в панталони.
И изведнъж се появява тази мацка. Ако не беше тя, веднага зарязвах всичко.
Защото тя събуди в мен дълбоко заспали чувства на нежност и изтънченост,
които не съм знаел, че притежавам. Не съм знаел, че мога да го кажа.
Всъщност, един поглед върху Елизабет и усетих как ми се подкосяват краката.
Тя беше от момичетата, на които казваш "Може ли, моля" преди да им ги сложите
Визитките в ръката, имам предвид.
Защото Сид ми обеща част от далаверата за всеки доведен нов клиент. Яко.
Не бих възразил за една далавера с нея.
Ние ги търкаме по-добре СИДНИ НОГЕТ - МИЯЧ НА ПРОЗОРЦИ
Какво се опитваш да направиш, да ме разориш?
Един счупен прозорец, един пътен полицай ударен с кофа
заплашващ да ни съди, а сега ми казваш, че си загубил и перцето.
Трябва да съм го изпуснал в тълпата. - А това е другото нещо.
Плащам ти да миеш прозорци. Ако ще си лежиш на пода и
ще гледаш под полите, прави го в свободното си време, ясно?
Но, нали ти казах, Бях в шок. Те го правеха на витрината.
Е, и? Да нямаш секс-фобия? - Не, но помислих, че тя има 3 крака.
Виж, Тими, в нашия бизнес трябва да си имунизиран срещу шок,
особено за мацки - трикраки или еднокраки.
Докато клиентите са доволни...
ще продължават да ни водят нови клиенти.
Ей, тази сутрин се запознах с истински трепач.
Приказно лице, фантастично тяло, крака: точно до сливиците.
А прозорците й? - Прозорците?
О, дадох й визитка. - Не става само с лафене с мадами.
Трябва да лъскаш и старите чанти.
Не всички, които ще те слагат на цомбоните си, ще бъдат Ракел Уелч.
Боже, какво още си направил?
Здрасти. Тъй като минавахме оттук, реших да видя дали си добре.
Защото при падане ефекта може да се появи по-късно.
О, да. Искам да кажа, не! Благодаря, добре съм.
Супер. Добре, аз ще продължа да патрулирам. Лека нощ.
Какво беше това? - Това беше тя.
Коя? - Мацката, нали ти казах.
Чавка ли ти е изпила мозъка, да флиртуваш с полицайка?
Не знаех, че е такава. Но, не ми пука, Сид. Не е ли трепач?
Да, точно това е думата, момче. - Какво ли не бих направил за нея.
По ме тревожи, какво не би направил за клиентите ми.
Какво искаш да кажеш, а?
Искам да кажа, че трябва да съм сигурен, ако някоя мацка предложи
да ти изстиска гъбата, няма да хукнеш и да зарежеш стълбата!
Боже, някой би помислил, че съм шибан девственик!
Аз го мисля. А също и Рози.
Какво знае тя, а? - Сестрите винаги знаят.
Не знам накъде биеш. - Отговорности, натам бия.
Ще поемеш някои от моите.
Мисля си, Рози е бременна и май най- редно е да го зарежа за малко.
Миенето на прозорци? - Не миенето, кухчо!
Обслужването, грижите за клиентите. - Мога ли да направя нещо, Сид?
Да, именно това ме притеснява. Можеш ли да го правиш?
Не дрънкай небивалици, Сид! - Няма значение, какво дрънкам.
Някога правил ли си го наистина? - Разбира се, че съм!
Да? Не смятам, че можеш да пъхнеш оная си работа и в кофа без инструкция.
Много смешно, Сид! - Добре, Тимо. След вечеря с теб излизаме.
За какво? - За професионално мнение.
Добре де, не ми харесва да го призная, но Сид беше прав.
Сексуалният ми живот беше вълнуващ като циментов презерватив.
Всъщност, бих могъл да се опиша като ходещия отговор на противозачатието.
Аз не го правя!
При мен случаят по-скоре е: здраво целуване, здраво опипване и лека нощ.
Не съм като Сид.
Мисля си, че заслужава Наградата на Кралицата за предприемчивост.
Боже! Не знам защо твоя старец работи чак в "Загубени вещи".
Със същия успех може да работи и тук! - Татко работи по това.
Нямам нищо против, ако понякога свие нещо полезно.
Вие ли сте, момчета? - Да, мамо.
Как мина днес, скъпи? - Супер, мамо.
Може да се каже, че беше славен ден в историята на миенето на прозорци.
Това е прекрасно. Рози нямаше търпение да се върнете.
Това също е прекрасно. - Да, мисли само за шоколадовия фъдж.
О, Сидни, нали не си забравил?
Тя каза, че копнее за шоколадов фъдж. - Да, знам. Съжалявам. Забравих.
Сидни! - Здравей, любима!
А! Как е нашата мама малко-земно- кълбо тази вечер, а?
Умирам от глад. - Той е забравил.
Не си.
Съжалявам, любима, Изплъзна ми се от ума. Ще отида след вечеря.
Едно дребно нещо. Моля те да свършиш едно дребно нещо!
Съжалявам, Рози, любима. Не е края на света. Отивам сега.
Сега не искам! - Добре де, няма да отида сега!
Рози, всичко което искам е да те правя щастлива.
Тогава, чупката. - Рози!
Да, ъ... Така, мисля, че имам за миене преди крадливия мърморко да се върне.
Тими, не искам да говориш така.
Баща ти никога не взима нещо, което някой друг иска.
Даже и нас.
Време е да набода картофите.
Рози, любима, съжалявам, но с Тими и всичко останало, главата ми пушеше.
Обзалагам се. И не само главата. - Не бъди такава.
Приятелите ми също обикалят насам-натам.
Виждали са стълбата ти често, но теб не толкова.
Рози, понякога трябва да общувам с хората.
Нали не мислиш, че всички ги черпя по чай?
Това е част от изграждането на бизнеса, Рози.
Правя всичко това за теб, любима.
Е, добре. Прощавам ти. - Това е моето момиче.
Но внимавай! Защото Сидни Ногет,
една извънбрачна... и ти го рязвам.
Не отваряй.
Сигурно идват за телевизора. - Не работи ли?
Татко не плаща инсталационната такса. Не може да изкара цвят.
Откога му повтарям, че телевизора е черно-бял!
Татко е. - А какво е станало с ключа му?
Ръцете му са заети. - О, Боже. Още колоритни боклуци.
Дръж!
Сам го отстреля с харпуна, нали? - Ха, мамка му, ха.
О, Господи.
Беше оставен в Пулмън експреса. Стои добре над камината, нали?
По-добре е вътре в нея. - Тебе кой те пита?
Вие двамата не започвайте, де.
Чакай малко! Аз имам някакви права тук! Като редовно плащащ наема си.
Наем? Той не стига даже за мияча на прозорци.
Стига, татко. Сид ти каза, защо не мие нашите прозорци.
Именно. Лошо е да си носиш работата вкъщи. Причинява само неприятности.
Не може да миеш твойто си. Нито един психиатър не лекува семейството си!
Аз не ти се бъркам в бизнеса, и ти не ми казвай, какво да правя с моя лос.
Сид! - О, стига, Татко. Само се шегувах.
Мисля, че е страхотен. - Така ли?
Естествено. Ще го наречем Кларънс. - Кларънс?
Добър вечер, Кларънс. Какво мислиш за татко?
"Мисля, че е глупав стар гадняр." Глупав стар гадняр ли? Интересно...
Е, аз пък още мисля, че не си нещо повече от безполезен използвач.
Стига, стига. Баща ти не го мислеше. Кажи, че съжаляваш, татко.
Добре. Съжалявам.
Той каза, че съжалява, Рози. - Не той!
Ама аз казах, че съжалявам. - Не ти!
А какво е тогава, скъпа? - Това проклето нещо ме гледа лошо!
Не прави това! Ще му счупиш рогата!
Да, но какво е това "професионално мнение", а?
Няма да ме водиш на лекар, нали?
Лил не е лекар, но със сигурност е специалистка.
Коя е Лил?
Моята много дашна втора братовчедка, Лили Ламур.
Най-голямата сензация след природния газ.
Не мога да го закача, както трябва.
Как е тази вечер? - Четирима мъже и едно куче. Ох!
Надявам се, няма прилично облечени! Добър вечер, котенца!
Здравей, скъпа. Как си?
Добро шоу тази вечер, момичета. Привет, скъпа, как си? Здрасти, Лил.
И на какво дължим тази кралска визита?
Имам нужда от помощ, Лил. - Какво? Не можеш да го вдигнеш ли?
Не, не аз, не. - Това е за семейството.
Запознай се с моя шурей, Тими. - Моля те, Сид...
Здравей, Тими. - Здравей.
Куклите, моля. Куклите. - Е, какъв е проблема?
Ами, в обучението на Тими има малки пропуски.
Да, но не искам да ги попълвам тук.
Не си обратен, нали? - Разбира се, че не съм обратен.
Между нас казано, още му е вързан със синя папийонка!
А, сега разбирам. - Моля те, Сид...
Добре, изпий си питието и ми разкажи всичко.
О, Лил, Лил. Голяма сладурана си. - А ти си копеле.
Сид, къде отиваш? Сид, къде отиваш?!
Да купя шоколадов фъдж.
Отпусни се, Тими. Няма да хапя. Отпусни се!
Не мога. Те ще се върнат след минута. - Не и докато тази музика свири.
Ръката ми да не е студена?
Ъъ, не, ти просто...
Хей, здравей.
Ти забрави за мен. - О, аз... съжалявам.
Превъзбуден си. - Да, да, така беше, да.
Не се справяме много добре, нали? - Да.
Ще помогне ли, ако си сложа звероукротителските джаджи?
Не. Не знам какво ме прихвана.
Е, аз не съм.
Така вече е по-добре.
Това беше жестоко. Това беше абсолютно жестоко.
Радвам се, Тими. Но има нещо, което трябва да знаеш.
Да?
Казвам ти, за да нямаш фетиш в бъдеще. - Какво имаш предвид?
Ти току-що оправи колана ми на жартиерите.
Получаваш ли достатъчно?
Още една нощ на безумен, пламенен провал.
Отгоре на всичко и това с фетиша.
Представете си да трябва да кажете на мацката: "Извинявай, скъпа,
Мога да го вдигна само ако носиш гумени ботуши и газова маска.
А също и, много ли ще си против, ако от задника ми стърчи перо?
Никога не съм се мислел за анормален. Жестоко нещастен, да, но не анормален.
"Тимоти се смущава ужасно, когато се стигне до секс. "
Ето списъка с днешните задачи. За начало ти давам още един шанс.
Нали не с Лил?
Няма да видиш Лил отново, не и ако тя те види първо.
Г-жа Жаклин Браун. - О, на Линдхърст 47.
Правилно, свалячо. Тя си пада малко нимфоманка.
Ако и тук се издъниш, направо се включвай в Хора на Виенските момчета.
Линдхърст Райз
Давай, синко, свали го. Ето, хайде.
Сид. - Добро утро, Жаки.
Подранил си. - Съжалявам, скъпа.
Трябваше да преправя графика. Поне ще си готова преди дъжда.
А, обучавам нов помощник. - Откога ти трябва помощ?
Ами, знаеш как са нещата. Трябва да се разширяваш.
И това е разширението? - Да. Новият ми колега, Тими.
Приятно ми е да се запознаем, Тими. - И на мен.
Още няма много опит. Един вид го оставям да се усъвършенства по малко
при проявяващи разбиране клиенти. - Винаги си бил тактичен, Сид.
Да. Оставям го да се захваща, тогава. - Ще се видим ли отново?
О, разбира се. Ще минавам набързо, от време на време.
Справи се добре, Тимо. Ясно? - Ясно.
Това няма да ти трябва вътре. Стаите са доста малки.
Да, разбира се. Съжалявам, госпожо.
Толкова е влажно днес. Не ти ли е горещо?
Да, горещо ти е. Ти се потиш. - Да, малко, да.
Искаш ли нещо студено за пиене? Може би чай или кафе?
Аз съм лесен, все тая. - Не бих си го помислила.
Ъ... добре, една кола ще ми дойде добре, да.
Една кола, носи се.
Да, добре, аз... По-добре да започвам. - Защо е това бързане?
Да не целиш да станеш най-бързия мияч на прозорци на Запада?
Не. Просто помислих... - Виж, седни и си изпий колата първо.
Добре.
Надявам се, не си такъв бързак във всичко.
Аз няма да ти правя компания. Трябва да следя за фигурата си.
Май това е много модерно сега. - Виждам, че си точно като Сид.
Не, не точно. - Женен ли си?
О, шегуваш се. Ти?
Той е в чужбина по служба. - О, с какво се занимава?
Всичко, което се движи.
Но, това не беше мило. Той е във флота, така че не можем да го виним.
Или нас.
О, Боже, бързо, прозореца! Има един над мивката.
Ясно.
Не се тревожи, веднага ще почистим...
Съжалявам. Опасявам се, че оплесках нещата.
Вече? - Не, нали видя, аз преобърнах...
Жаки определено ме научи, как да излизам чист.
Вече знам, какво разбират под "върховния почистващ препарат".
Говоря за нежни ръце и вечно пукащи се мехурчета!
Научи ме също и нещо друго: това е като да караш колело.
Щом се научиш да стоиш отгоре, няма проблем.
Всъщност, точно сега мога да победя на Тур дьо Франс, заедно със стълбата.
Здравейте. - О, здрасти.
Работиш здраво? - Да, от време на време, да.
По-добре се махни от пътя. - Добре.
Извинявай, друже.
О, Господи.
Какво, по дяволите, мислиш, че правиш? - Без да искам, сър.
Добре, ще ми трябва името и адреса ви. - Прав сте, да.
Ъ, аз също и ги мия. - Моля ви, мръднете се от пътя.
Добре.
Добре ли сте, сър? - Не, благодарение на него.
Съжалявам за това.
Опасявам се, че ще трябва да изясня някои подробности.
Чудесно. - Име?
Тими. - Тими чий?
Ли. А твоето? Имам предвид, не мога да ти викам ЖП 49 /Жена Полицай/, нали?
Радлет. Елизабет Радлет. Адрес?
Скрагс Лейн, 63.
Ъ... Ще дойдеш ли с мен на кино довечера?
Опитваш се да ме подкупиш ли?
Да.
Тогава приемам.
Яху-у!
Какъв ден!
С тоя късмет, можех да продавам билети за обратния полет и на камикадзета.
С нетърпение очаквах следващия си, клиент, г-жа Прендергаст.
Нов клиент, затова Сид каза да го карам по-кротко.
Сега? Сега.
О, благодаря ти. Заради матрака е толкова тежко.
Щеше да е по-тежко, ако ние бяхме отгоре.
Сега мога да довърша домакинската работа, преди да изляза.
Опасявам се, че ежедневната работа ще ми докара херния.
А пък леля ми си докара един от Литва.
О, не. Изпуснах си парцала.
Знаеш ли, на кого ми напомняш? Хъмфри Богарт.
О, ебаваш се с мен. - Не, тялото ти.
Ти не си ми виждала тялото. - Имам предвид походката.
Говориш за начина, по който държеше Лорън Бекол в "Да имаш и да нямаш"?
"Ако искаш нещо... свирни."
Може да напълниш кофата си там.
Да, госпожо.
Значи си филмов фен? Аз гледам всичко старо по телевизора.
Ами, гледам да наваксам колкото е възможно, когато не преподавам.
Стига бе. Какво преподаваш? - Биология...
О! Иска ми се бях в твоя клас.
Не е нужно да бъдеш галантен. - Не бих го казал, ако не го мисля.
Всъщност, ти ми напомняш малко на Мерилин Монро.
С тези очила? Сега ти се ебаваш с мен.
Не, наистина. В този филм, където беше късогледа.
"Как да се омъжиш за милионер". - Да.
Намирам ви за много привлекателна, г-жо Прендергаст,
и искам да ви целуна. Дъстин Хофман в "Абсолвентът".
Беше "г-жо Робинсън".
Е?
Не знам как да кажа. Имам предвид, аз съм срамежлива и едва те познавам.
Не се тревожи, скъпа, Наясно съм с това.
Би ли погледнал дали може да оправиш казанчето в тоалетната?
Казанчето? - Ще ми е неприятно да мислиш,
че се възползвам, но понякога - става, а понякога - не.
О... Да. - Благодаря.
Отивам да се пробвам.
Междувременно, ако не възразяваш, ще отида да се приготвя.
Леле, това си беше ребус на квадрат.
Да се приготви за какво?
Ще се почуствам пълен идиот, ако цъфна гол,
само за да видя, че се облича за пазаруване.
Отново почнах да се обърквам.
Мацките са странно нещо, да знаете.
В един момент ти пробутват това с "Не, не, не трябва", а после внезапно:
"Да, ръгай, надървен мръснико. "
Вече всичко е наред. Аз, ъ...
Ъ... Трябваше да се нагласи поплавъка.
Иска ми се да бях сръчна с ръцете.
Обзалагам се, че можеш, ако опиташ.
Не, не, не трябва. Не е редно.
Не това каза Лорън Бекол.
Искам да целуна тези красиви гърди.
Това е Кларк Гейбъл в "Червен прах". - Никога не е казвал това.
Защото на Джин Харлоу не са й хубави като твоите.
Нали знаеш, че не може да останеш много. Баща й се прибира за обяд.
Тогава, колкото по-бързо стигнем до Аламо, толкова по-добре!
Джон Уейн
"Непреклонните".
Вече става палав.
Палав и нетърпелив.
Какво? - Ох!
Ножици. Ножици! Имаш ли ножици?
Всичко е наред. Оправих го. - О, добре.
Така, дай да го свалим. - Не, тя не иска. Тя се срамува.
Тук отдолу. По-хубаво е. - О. Добре.
Не, не, той първо трябва да я поздрави.
Здравей. Здравей.
О, да, о, това й харесва.
На него харесва ли му?
Ммм. Говори й. Говори й.
Той каза: той не може да чака повече.
Карола?
Горе ли си?
Точно довършвам килима. Идвам веднага. - Ще дойда да помогна.
Къде са ми гащите? - Заеби гащите. Гледай да не се качи.
Парцала ми?
Здравей. Пуснаха ме по-рано.
Добро утро. - Добро утро.
Е, това е всичко. Не се тревожете за плащането. Ще го качим на сметката.
Благодаря.
Необичаен начин за миене на прозорци. - О, ще се върне по-късно да довърши.
Не, имам предвид, че чистеше с бикини. - Бикини?
Как е сега? - Прекрасно е, мамка му.
Ужасно е, мака му. Само се надявам да не повлияе на бебето, това е всичко.
Добър вечер на всички.
Ето! Този път не забравих, нали?
Толкова си добър с мен. Но аз казах ананас.
Ананас? - Няма значение. Важен е жеста.
Рози, ти много ясно каза...
Не е на средата. - Да, на средата е.
О, Господи.
Знаеш, какво можеш да направиш, нали? - Сид, може ли да те помоля за услуга?
Зависи. Как мина днес? - Щеше да се гордееш с мен, Сид.
Може ли да взема минивана? - За какво ти е?
Имам много специална среща. - Да не е с някой клиент?
Разбира се, че не. - Защото това би било крайно неетично.
Мияч на прозорци отрязан?
Виж, тя не е на служба довечера и...
Чакай малко. Служба? Да нямаш предвид Фани Фуражката?
Казва се Елизабет. - Не ми пука, дори да е Шерлок Холмс.
Не може да я водиш тук. - Защо не? Тя е мило момиче.
Мило момиче?! Тя е ченге! - Пак не виждам, защо да не я водя тук.
Защото повечето от това сигурно се издирва, затова.
Сега пък за какво се караме? - Тими се е забъркал със закона.
Тими, какво си направил? - Нищо, мамо.
Само защото имам среща с момиче, която се оказа полицайка.
Полицайка?
Тя е страхотна мацка, мамо. Интелигентна, говори изискано.
О, да. Издържала е всичките си кръстосани изпити.
Всички може да се успокоите, защото няма да я водя тук.
Мисля, че това е мъдро, скъпи. Не ни се иска да преобзавеждаме.
А, и не ме чакайте за вечеря. - Добре.
Вземи си кофата. Мястото й не е тук.
Ей, какво е това?
Ами, по памет, бих казал, че това са бикини.
Те са за колекцията му. - Колекция?
Не знаеше ли, че синът ти е дяволския гащо-свивач от Скрагс Лейн?
Защо не млъкнете. - Не е вярно. Тими?
Разбира се, че не е вярно. Само ви бъзика.
Добре, щом толкова ви интересува, ъ... купих ги.
Купил си бикини? - Той си е пълен извратеняк.
Отвратително. - Продължавай. Свали панталоните.
Покажи им какво носиш. - Купих ги за приятелка.
Престъпление ли е да те видят с бикини?
Не и ако си мияч на прозорци.
Това пък какво трябва да значи? - Ами, ако размера пасне...
Бързо, линейка! Ражда се!
Въздух.
Извинете, опитвах се да намеря, ъ..
О! Тими!
Извинявай, изпуснах една пуканка. - Няма да я намериш там горе.
Дръж се прилично. - Шшт!
Ще трябва да ти сложа белезници.
Не знам. Няма печеливша стратегия, нали?
Пускаш ръка - грешка. Не пускаш ръка - обиждаш ги.
Кои са "те"?
Не би ти харесало да мислиш, че не те харесвам, нали?
Радвам се, че ме харесваш. Просто има подходящо време и подходящо място.
Да, но какво става ако имаш време, но не можеш да си позволиш мястото?
Тими, не става въпрос за пари. А само да се опознаем взаимно.
Това се опивах да направя. - Сладък си. Но си невъзможен.
Това каза и Сид. "Невъзможен", имам предвид.
А си и прекалено добър за такава работа.
Какво му е лошото на миенето на прозорци?
Нищо, но ти трябва да правиш нещо малко по...
Малко по-отплащащо се. - Като например?
Ами, от теб, ъ, би излязло добър полицай.
Ако се замислиш сериозно.
Кое е толкова смешно? - Семейството. Ако им кажа,
че ще ставам ченге, ще полудеят. - Какво му е лошото да си ченге?
Нищо. Добре е за някои, предполагам. Ако си от досадниците.
Така ли? Благодаря много!
О, нямах... нямах предвид теб. - Мисля, че е време да се прибирам.
Лиз. Лиз!
Не е необходимо да ме караш. Ще си взема такси.
Разбира се, че ще те откарам. Лиз! Лиз!
Извинете, сър. 1 лира, моля.
О, да. Лиз, чакай малко.
Извинете, сър. Вдигнете я, моля.
Обслужването не е включено.
Благодаря.
Прекарах си добре, Тими. Наистина.
Как може бе - акъл море, глава шамандура.
Нямам предвид твоите коле... - Знам, какво имаше предвид.
Искаш ли да влезеш за по едно на изпроводяк?
Искам ли? О, да!
Мерси.
Колко човека живеете тук? - Само аз и родителите ми.
Лягат си с кокошките, а? - Не, на една от татковите вечери са.
С какво се занимава баща ти? - Инспектор е.
Данъчен? - Полицейски.
Не е толкова страшен, де. - Дали ще има нищо против, че съм тук?
Защо да има? Не повече отколкото вашите биха имали против мен.
Вече знаеш, Тими, че ако някога решиш да смениш работата, мога да помогна.
Тими, на теб говоря.
Лиз.
Белезници?
Радвам се, че най-после се прибрахме. - Не беше толкова зле, скъпи.
Всичко е наред. Не се панирай.
Вкъщи ли си, Елизабет? - Да, мамо.
О, не знаех, че имаш компания. - Мамо, това е Тими.
О, виж ти. - Много ми е приятно, г-жо Радлет.
Откога този ван стои отвън? - Той е мой, сър.
Така ли? - Да, сър.
Е, гумите му са износени. Въобще не трябва да е в движение.
Съжалявам, сър.
Да не си се бил? - Не, сър.
Защо устната ти кърви?
Как беше вечерята, тате? - Абсолютен ужас.
Началникът на полицията имаше говорна диария. Трябва ми бренди.
А вие г-н...? - Не, благодаря. Трябва да тръгвам.
Тими току-що ме докара от киното. - Виж ти.
Предполагам, наясно си с теста за гуми.
Тест за гуми? - Да. Слагаш една монета в каналите.
И ако тя падне, гумата е незаконна. - О, ще го направя, сър.
Добре. И на твое място бих сложил малко Детол върху устната.
О, да, Ще го направя, сър. Лека нощ, госпожо.
О, да, подобно, лека нощ.
Колко хубаво.
Той лъже, естествено. - Лъже?
О, да. Не може да получиш тая кръв по устата, освен ако не си се бил.
Това не беше кръв, Джон. Беше червило.
Червило? Господи, той да не е един от ония?
Предполагам, че си наясно и с цената на четири шибани гуми.
Само ти можеш с чукане да стигнеш до полицейското гнездо.
Откъде можех да знам за стареца й?
По-добре си извади пръста и намери нови клиенти, за да платим загубата!
И не говоря за Скотлънд Ярд, Криминалния съд или Ми-5!
Това, което Сид не знаеше е, че принудих Елизабет за още една среща.
Колкото до работата, беше облекчение да разбера, че някои хора очакваха от нас
единствено да им измием прозорци.
Въпреки, че никога не скучаех,
и като цяло водех хубав, здравословен живот на открито,
понякога работата направо се стоварваше върху плещите ми.
Една бонбонка за теб, защото си добро момче,
и една за мен, защото съм добър клиент.
Какво има? - Нищо. Кръвообръщението ще се оправи.
Все пак, бях добър клиент, нали, Тим?
Искам да кажа, кой друг би подписал 2-годишен договор?
Никой. - Ами, тогава, покажи признателност.
Показах. - Това беше преди 10 минути!
Чакай, първо да си изям това.
Извинения, извинения.
Звучиш като покойния ми съпруг. - Не знаех, че е мъртъв.
Е, да. От кръста надолу.
Чакай, чакай. Нали няма да нахълта внезапно?
Не и докато заложните къщи не затворят.
Интересуват го само пари, копелето.
Не там! - Бренда?
Махай се! Почивам си. - Важно е, Бренда!
Не там! Постелката.
Постелката?
Виж, губиш си времето. Нямам пари.
Щом изглеждаш така, Бренда, на кой му трябват пари?
О, да? А ти какво си мислиш, че ще правиш?
Теб, Бренда, теб.
Е, заслужаваш нещо друго. И ми се махни от бонбоните.
О, не, Бренда, знаеш какво изпитвам към теб.
О, да, с потните си ръце.
Виж, предупреждавам те! - О, стига де, Бран.
Добре! Щом искаш това.
Какво ще кажеш да се запознаеш със съпруга ми?
Какво... Какво... - Добре. Вече можеш да излезеш.
Да излезе?
Нали не отиде за оръжие?
Бренда, за Бога! - Ти го помисли за съпруга ми!
Какво? - А той те помисли за него.
Иска да кажеш, че този не беше съпруга ти?
Беше хазяинът. Така обича да си получава наема.
Ти долна краво!
Сид ме предупреди за следващия адрес - домът на сем. Вилиърс.
"Чистофайница до побъркване“ каза. "Бърши си обувките, вестници по пода.
Даже си мий ръцете преди да пипнеш сапуна!“
Всъщност, Сид каза: "Да не рискуваме. Не пипай нищо, особено г-жа Вилиърс.“
Защото нейният старец притежава блока, който поддържаме.
Здравейте. Ъ, миячът на прозорци.
Моля? - Ъ, прозорци.
А, г-жа Вилиърс ме инструктира да ви оставя да го направите.
Така ли каза?
Ти започва горе или долу, моля? - О, както каже г-жа Вилиърс.
О, не е значение. Тя не е вкъщи.
Ами, мисля да започна отгоре и да продължа да чистя надолу.
Горе. Окей.
Яко!
Това е горе. Без обувки тук. - Майтапиш се.
Това така, за да няма мръсно по крака.
А и г-жа Вилиърс каза да използва вестници.
Звучи ми на прищявка, точно като за нея.
Ей, ами това огледало? - Г-жа Вилиърс обича да вижда всичко.
О, значи двупосочно огледало? - Моля?
Двупосочно. Сещаш се, от едната страна се оглеждаш, а през другата гледаш?
Съжалявам. Английският ми.
Така, да кажем, че ти и аз го правим..
По-добре да не го казвам.
Да предположим, че ти и аз лежим голи, като в...
Ще започна с прозорците. - Окей. А... момент.
Добре ли? - О, много добре.
Добре. Също, тя каза да покрие книги.
Трябваше да си взема ръкавици за тук.
Г-жа Вилиърс харесва всичко много чисто.
Хей, тя е смахната. Виж това: "Дисциплина на тялото".
С камшици и джаджи, нали? - Не, йога е. Тя много прави йога.
Гола йога. Гола йога!
По-добре е тялото да е свободно.
Изкаш да кажеш, че го правиш? - Разбира се.
"Поза лотос с хващане на палците." Трябва да е на панти, за да го прави.
След практика, не е трудно. Ти сидни, аз покаже.
Сидни? Седни.
А, "седни".
Първо, правиш така.
Така. - Ела.
Аз? - Седни.
Сега така.
И така.
Ти опитай отново. - Да опитам отново? Не мога да мръдна.
Получих ригор мортис. /следсмъртно вцепеняване/
Това е, защото още не си циркулиран. - Виж, аз ще циркулирам тези прозорци.
А, но първо, да премахнем спазъма.
Г-жа Вилиърс няма да хареше, ако паднеш от стълбата.
Да, тази идея и мен не ме грабва. - Така...
Това е за циркулация на главата. - Занасяш ме!
Дори ти не можеш да го направиш. - Без дрехи, разбира се.
Така е добре. Освобождава цялото напрежение.
Говори за себе си.
Прави кръв към главата. Това е най-доброто лечение. Хайде.
Внимавай! Вчера имах проблем с ципа. - Окей. Ти го направи.
Добре. Не ме обвинявай, ако после никой от нас не може да се въздържи.
Може би, това е по-лесно за теб.
Ъ, не може ли просто да легнем на леглото и да медитираме?
А, леглото! Добра идея.
Ето така. И аз ще държа краката. Стига де. Дрехите ще ти попречат.
Да, по-добре да ми попречат, отколкото да се нараня.
Добре.
Надявам се, че няма да повърна на килима.
Много тихо. Пази равновесие.
Концентрирай се. - Концентриран съм!
Аз брои три и пускам. Едно, две...
Как смеете?
Аз само... - Махни се от леглото веднага!
А ти, махай се оттук. - Да, мадам. Съжалявам, мадам, аз...
Тя само ми облекчаваше напреженията.
Вън! Вън. Да.
По-късно ще говоря с теб, Ингрид. - Да, мадам.
Забравих си стълбата. - Казах, вън.
Но стълбата ми... - Напусни къщата или викам полиция.
Да напусна къщата. Да, мадам.
И смени завивката на леглото незабавно! - Незабавно.
Идваш тук без стълба, без кофа, без обувки и чорапи,
и ми казваш, че е защото си получил спазъм?
Какво си ти, някакъв добродушен идиот или нещо подобно?
Беше заради голата йога, Сид.
Осъзнаваш ли, че старият Вилиърс вероятно ще ни прекрати договора.
Сигурен съм, че ако отидеш и се извиниш...
Аз?! Аз ли стоях на гол на главата си? - Бях по слипове!
Не ми пука, дори да си бил в жабешки костюм!
Не, исках да се извиниш от мое име, Сид.
Имам предвид, ако трябва да се омайва с приказки, няма по-опитен от теб.
Е, предполагам, ако се погледне от този ъгъл. Добре.
Трябва да спра с тия простотии. Хайде.
Може ли първо да спрем за обувки за мен?
О, не.
Защо стоиш там? Идвай!
А, г-жо Вилиърс.
Идвам лично да се извиня за непростимото поведение
на младия ми шурей тук.
По начало той е добро момче. Честен, мил с животните...
И родителите си. Но емоционално е малко изостанал.
Както и да е, уверен съм, че човек с вашата сърдечност,
който интуитивно схваща ситуацията,
пред която са изправени младите хора днес,
няма да срещне трудности, за да заключи,
че това е било просто детинска лудория.
Приключихте ли, г-н Ногет? - Наистина е така, г-жо Вилиърс.
А ти какво ще кажеш? - О, аз съм съгласен.
Искам да кажа, че ще направя всичко, за да ви се реванширам.
Тогава инцидентът е приключен и може да продължите с прозорците.
Благодаря ви, г-н Ногет. - Благодаря ви, г-жо Вилиърс.
Остави нещата си тук. Ела да смениш една крушка първо.
Крушка? О, да, разбира се.
И си избърши обувките. След това влез в къщата.
Има една изгоряла долу в мазето. - Ясно.
Я, това е помещение за въглища.
Крушката на стената отляво.
Ще ми трябва нещо да стъпя отгоре.
Това ще свърши работа.
Трябва да кажа, че изобщо не си ви представях в мазе с въглища.
А как си ме представяше? - Вие обичате всичко супер чисто, нали?
Мерси.
Имаш стегнато младо тяло.
О, не. Колбата се откърти. Вижте.
Аз... съжалявам. Това един вид падна в ръката ми.
Ти си просто едно мръсно малко момче, нали?
Не се притеснявайте. Това са само въглища.
Вижте. Ето. Нека аз ви я сложа. - Остани където си. Мръсен си.
Ще се измия.
Няма да ходиш в този вид през дома ми.
Разбира се, че не. Ще си сваля обувките.
Свали си дрехите. - Моля?
До последния парцал. Сваляй.
След това ще те изкъпем.
О, ей, чакай малко. Трябва ми само течаща вода.
Трябва да има кран в градината.
Нали няма да ми създаваш още проблеми. - Не, разбира се, че не.
Казвам само, че ако сложим вестници на пода...
Отказваш да вземеш вана? - Да! Аз... не.
Ще взема една като се прибера.
Много добре. Щом ще се държиш като дете,
ще се отнасяме с теб като с дете.
К-какво правите? - Събличам те.
Не няма. Махни се!
Нося трис подаръкос от мистичните брегове на далечни земи.
Пак ли си туч? - О, Рози.
Това не е мило, поне се е сетил за ананаса ти.
Благодаря, мамо. Тими върна ли се?
Горе е, във ваната. Цункай ни, де.
Така е по-добре, а? Ела тук.
Ммм, миришеш хубаво. Какво е?
От мистичнише брегове на далечнише земи.
За какво е всичко това, а? - Всичко, кое?
Премяната. Да не ходим на парти или нещо подобно.
Не, просто е хубаво от време на време човек да се облича малко по-така.
Чакай малко.
Кой ден е днес? - Сряда. Защо?
Бил е тук, нали? - Кой, скъпи?
Миячът на прозорци, ето кой! Заради него всички сте се надули така, нали?
Не знам за какво говориш.
Няма нищо нередно с миячите на прозорци. Непрекъснато го повтаряш.
Добре! Добре! Но познавам похотливото копеле, което обслужва тази улица.
Наистина, Сидни. Ако намекваш, че аз...
Сигурно е татко, отново с пълни ръце.
Не е татко. Законът е. - О, Господи. А сега, какво?
Ей, отпусни се Само гълъбчето на Тими е.
Здравейте. Съжалявам, че се забавих. - Съжалявам, че идвам без да се обадя.
Тими тук ли е? - Във ваната е.
Не мога да ви поканя вътре. Мястото беше дезинфекцирано.
Дезинфекцирано? - Да. Имаше летящи мравки.
Това е ужасно. - Да му предам ли съобщение?
Имахме среща днес, но както виждате, на работа съм.
Добре, ще му кажа. - С него ще се видим утре.
Щастливец.
Не ме помниш, нали? Преди миех прозорците на училището.
Всъщност, спомням си, но не мислех, че ти ме помниш.
Е, така беше, докато не каза "това е ужасно".
Това е ужасно. О... не съм се променила много оттогава, нали?
Не знам. - Е, късмет с летящите мравки.
Да. Да.
Тимо? - Какво?
Имам съобщение за теб. - Съобщение?
Боже, да не си хванал черноводна треска или нещо подобно?
Някога да са те опипвали в мазе с въглища?
Опипвали? - Г-жа Вилиърс.
Не мисля, че е смешно. - Съжалявам...
Какво е съобщението? Какво е съобщението?
Днешната среща - утре. Твоето ченге с поличката е на работа.
А, и още нещо. Много добре почисти от въглищата работната фасада.
Лиз! Лиз!
Проклет глупак! Защо не гледаш къде вървиш?
Ужасно съжалявам. Аз просто...
Не му обръщай внимание. Дръпни се от пътя.
Радвам се, че те намерих. - Не мисля, че той се радва.
Сид ми предаде съобщението. Утре става. Къде ще ходим.
Обичаш ли спагети? - Да.
Аз ще ти ги приготвя. - Какво, у вас?
Нашите са на вечеря в провинцията. - О, Лиз!
Тими! На служба съм.
Не ми пука, Лиз. Просто не ми пука. Трябва да те целуна.
Тими, контролирай се.
До всички части. Безредици пред дискотеката на улица "Кинг" 23.
Повтарям, дискотеката на "Кинг" 23. Край на съобщението.
49-ти се насочва към улица "Кинг".
Спагети "Болонезе" у тях. Родителите са в село Кравево.
Жестоко! Какъв развой.
През целия следващ ден, не спирах да мисля за предстоящата вечер.
Най-после тя започна да дава сигнали, че поддава на неустоимия ми магнетизъм
Искам да кажа, при моя изтънчен и стилен чар, какъв шанс имаше?
Кой е?
"Миене на прозорци Ногет". Добро утро.
Ало, извинете, пак съм аз. Ъ, ще ми трябва ли стълба?
Не. - Мерси.
Ало, пак аз. Бихте ли натиснали отново копчето?
Не, не е Сид. Аз съм Тими, шурея му.
По-добре да се представя. Човек трябва да внимава в наши дни, нали?
Ъ, откъде да си наточа вода? Ясно.
Уютна малка квартира си имате.
Господи! Съжалявам за това. Ще ви взема друга.
Ъ... Вижте, госпожице...
Знам, че не е моя работа, но ако мога да направя нещо...
Не ме докосвай! - Добре, де. Просто исках да помогна.
Как може да помогнеш? - Та, аз въобще не знам какво е, нали?
Някога бил ли си влюбен?
Това ли било? Мислех, че е нещо сериозно.
Сериозно? Дадох на Рони 4 години от живота си.
Създадох дом, готвех, чистех, търках. И всичко това за какво?
Та една изрусена кучка... Разбира се, че е сериозно.
Аз не бих вдигал скандал, момиче. Имам предвид, такива неща стават.
Рони е копеле.
Да, е, явно 4-годишната любов не е хванала ръжда.
Трябва му малко поразтърсване, дай му от неговото лекарство.
Какво имаш предвид? - Рони те е карал да ревнуваш, нали?
Върни му комплимента. - Наистина ли мислиш, че ще сработи?
Струва си да опиташ. Няма какво да губиш, нали?
Рони е. - По-добре да продължа с прозорците.
Ще послушам съвета ти. - Браво на теб.
Ей, това е страхотно. Това е легло.
Влизай вътре. - Моля?
Мислех, че искаш да ми помогнеш. - Да... Да, предложих.
На Рон няма да му хареса това. - Това беше твоя идея!
О, Господи! - Хайде, бързо, събличай се!
Да, да, добре. Яко! Да.
Готово.
Какво ста...? Ау! Какво става?
Ние само се преструваме.
О, съжалявам, госпожице. Съжалявам.
Елви!
О, здравей, Рони.
Елви! Елви, как можа да ми го причиниш? И при това с мъж!
Мога да обясня, мадам. - Махай се! Мъжко шовинистично прасе!
Вижте, мога да обясня всичко!
Ъ, здрасти, мамо? Виж, аз, ъ, имам малък проблем.
Знаеш ли къде да открия Сид?
Какво прави в болницата?
Здравей, Муци.
Здравей, Муци. Чуй го. Хей, кога ще почне да казва "тати"?
Решихме да не му казваме кой си, докато не поукрепне.
Днес сме много остроумни, а? Той има моите очи, да знаеш.
Ако са само очите, значи си е наред.
Кой е красива малка муцка? А, муцка?
О, извинете.
Здравей, Рози, честито. И на теб, Сид.
4 килограма и 300 грама! - Радвам се, че дойде, Тими.
Тези ги купих за теб. - Виж, Сидни. Не са ли прекрасни?
Да, какво е станало с окото ти?
Нищо. Ъ, ударих го в стената.
Дай ги на сестрата, Сидни. Ще ги сложи във вода.
Трябва да им сложи шини.
Не е ли чудесен? Виж, одрал е кожата на Сид.
Надявам се, че не. Това не е нашето бебе.
Е, аз се връщам към монотонното ежедневие, любима.
Тимо може да застане малко. Мама ще дойде след обяд.
Ще се видим по-късно. Трезвен. - Днес е пълна с остроумия, нали?
Ей, и за Бога, не му давай да държи бебето. Най-вероятно ще го изпусне.
Та-ра, Ногет младши. Та-ра. Та-ра, любима.
Не е ли прекрасен?
Да ти кажа, досега те виждах като страхотно голяма буца.
О, калко прелестно. - Не, не...
Не, исках да кажа, че въобще не мислех за бебето, което е вътре.
Невероятно е.
Почакай докато ти се роди твое собствено дете.
Да. Бих могъл, защо да не бих могъл?
Беше фантастично.
Допълнително? - Шегуваш се.
Чувствам се както Рози доскоро. - Е, докато са само спагети.
Не бихме искали да влизаш в учебниците по медицина.
Искаш ли да знаеш нещо, Лиз? - Какво?
Мисля, че си най-страхотната мацка, която някога съм срещал.
Не мисля, че и ти си за изхвърляне.
Особено, когато не се опитваш да подражаваш на Сид.
Сид си е наред, когато го опознаеш. - Аз го познавам.
Какво? - Срещнах го, когато бях ученичка.
Не си ми го казвала досега. - Не мислех, че е толкова важно.
Ти...? - Не, не съм.
Харесваше ли го? - Излязохме веднъж.
Той загуби, отрязах го три пъти от три опита.
Не знаеш, колко съм радостен, Лиз.
Обичаш ли телевизия? - Телевизия?
В момента дават страхотен концерт на Чарли Сноугардън.
Това е хубаво.
За съжаление, този долу е счупен. Нали не възразяваш да се качим горе.
Горе? - Да. Нашите имат телевизор в спалнята.
Чарли Сноу... Чарли Сноугардън? Това е страхотно!
Само ако харесваш музиката му, обаче. - Обожавам я. Особено, когато е горе.
Не! - Защо не?
Защото не мога да се концетрирам.
Ало? Здравей, мамо. Не, точно гледам телевизия.
Да? О, горките.
Това значи ли, че ще останете да пренощувате там?
Разбира се, не за първи път съм сама вкъщи. Всичко е наред.
И на вас.
Колата им се е повредила.
Много лошо. - Не, Тими, това не значи, че...
О, Лиз, желая те повече отвсякога.
Знам, Тими. Моя грешка е, че те оставих да стигнеш до тук.
Но защо, Лиз?
Защото не искам да съм поредната лесна бройка.
Ти не си лесна бройка. Имам предвид... - Не искам да звуча старомодно, Тими,
но трябва да мога да се понасям.
Искам да бъде така и когато накрая се омъжа...
Ами, защо да не го направим.
Тими, това предложение ли е?
Да. Предполагам, че е.
Хей, ние сме в тяхното легло.
Няма проблем. Ще свършим, преди да са се върнали.
Да. Да. По-добре да е така.
По-бавно, Тими. По-бавно. Не сме на състезание.
О, добре, да.
Какво става? - Ъ... Нищо. Нищо.
Мислех, че ме желаеш.
Желая те. Желая те, желая те.
Тими?
До минута ще се оправя. Сигурно прекалено те желая.
Не се тревожи. Целият живот е пред нас.
Но те ще се върнат на сутринта.
Имам предвид, когато се оженим, глупаче.
Оженим? - За ченге?
Кога стана това?
Преди няколко дни. Не знаех, как ще го приемете.
Няма значение как ще го приемем. Как ще приеме тя да живее в мансардата ти?
Докато си намерим жилище, баща й каза, че може да останем там.
Какво, в полицейския участък?
Не, в тяхната къща.
Мисля, че ще загубя малкото ми момченце.
О, стига, мамо! Той не отива на война.
Не, но се доближава доста. - Е, благодаря и сбогом, Сидни Ногет.
Стига де. Само се шегувах. Идеята е добра. Ще стане по-отговорен.
Всеки мъж трябва да има жена. - За предпочитане негова собствена.
Църковен ли ще бъде брака?
Да. Но няма страшно. Те ще се погрижат за всичко.
Нямам търпение да видя татко със сив цилиндър.
Хей, прав си. Трябва да се огледам за един такъв.
Хайде де, за Бога!
Все едно отивам на път със стадо циркови тюлени!
Не си намирам ръкавиците.
За какво са ти ръкавици; той се жени, няма да става рицар. Мамо!
Мисля, че ще се разплача.
Аз също, ако не успея да ви вкарам всички в Ролса. Хайде, скъпа.
Спри да плачеш. Ще ти паднат миглите. Просто влез там и се отпусни, момиче.
А къде по дяволите е татко? Татко?
Тук. Не ми стои зле, нали?
Изглеждаш като корица на списание "Мъжаги". Влизай в колата. Върви.
Чакай. Трябва да си взема шапката. - Тими?
В клозета съм! - По-добре и аз да свърша тая работа.
О, Господи. - Сигурна съм, че съм забравила нещо.
Взела си всичко, освен шибаната маша за коса. Влизай в колата!
Сидни, толкова си груб. - О, влизай вътре.
Здрасти, татко. - Вземи, по едно бързо за из път.
Мерси, татко. Ще си взема чашата за баня.
В стомаха ми пърхат пеперуди.
И в моя, синко, само че моите са като шибани огромни прилепи.
Мерси. - Така.
Е, да пием за първото бебе.
Спри, татко. Да не избързваме.
Няма да забравя деня, в който ти се роди. Беше Нощта на Гай Фокс. /5 ноември/
Знам. - Откъде знаеш?
Това е рождения ми ден. - О, да, да.
Помня как се прибирах от болницата. Всички илюминации и фойерверки над мен
Помня, че се чудех, какъв ли ще бъдеш. Сещаш се, с какво ли ще се занимаваш.
Никога, обаче, не съм мислил за брак. - Аз също.
Татко, какво по дяволите правиш?
Вдигам наздравица с младоженеца. - Искаше да пикаеш, не да се наливаш!
Тръгвай. Другите те чакат долу. А ти идваш с мен. Хайде.
О, Боже, сега пък на мен ми се ходи! Хей! Чакай ме в Минито!
Ей, Фред, какво ще кажеш за това хубаво парче, а?
Къде?
Цомбите й се виждат през блузката. - Дали не й трябва превоз до Бристол?
На бристолките /циците/ й не им трябва превоз /повдигане/. Помогни ми с това.
Често се чудя, защо някои въобще си правят труда да носят нещо напоследък.
Радвам се, че не го правят, приятел.
А би трябвало.
Тимо!
Готово, да тръгваме.
Сега пък какво...?
Радвам се, че сте добре. Опасявах се, че е станал инцидент.
Ами, трябваше да спираме, защото татко замалко да има един.
Прекрасен ден за това.
Още по-хубав ще е, ако женихът е тук. - Точно зад нас е. Сид го кара.
Не разбирам. Той е толкова надеждно момче.
Ако каже, че ще направи нещо, винаги го прави.
Това е малко повече от "ще направи нещо". Той ще се жени.
Ето ги. Крайно време беше, мамка му.
Татко! - Какво, така си е, мамка му.
Къде е Тими? - Надявах се, че е тук.
Но нали ти щеше да го докараш. - Да, но го загубих.
Не се тревожи, скъпа. Не може да е далече.
Сигурно просто е объркал пътя, мила.
Ето го, идва.
Опасявам се, че това е следващата сватба.
Но още не сме свършили с тази. - Много надхвърлихме времето ви, сър.
Не може ли да ни пъхнете някъде, викарий?
Ами, може да ви вместя в графика за 16 часа.
Ако мислите, че ще седя тук до 16...
Не, не. Разбира се, че не. Освен това моите хора после са на служба.
Има много престъпници зад граница. - Не само зад граница.
Толкова е нетипично за Тими. - Дали?
О, да. Искам да кажа, сигурна съм, че не е забягнал с някоя.
Забягнал, мадам? Кажете ми, с колко момичета се вижда той?
Ъ, добре, ъ, защо не отидем в залата за приема. Той поне знае, къде е тя.
Не, почакайте, разберете, доклада към техниците няма да ме ожени, нали?
Какво?
Ало?
Нищо радостно? - Проклетия телефон в залата не работи.
1.20, включително разговора.
Колко е от тук до Лондон? - О, към 100 км.
Още не сме сервирали виното, сър.
Не мисля, че трябва да отворим шампанското преди да мине церемонията.
Напълно вярно. Аз и без това съм тук само за бирата.
А аз съм тук, сър, само защото синът ви трябваше да се ожени за дъщеря ми.
Не се тревожи. Ще дойде. Освен, разбира се, ако не е арестуван.
Че защо ще го арестуват? - Не знам. Ваш'та сган не винаги
изтъкват причина, нали? - Мойта сган, както...
Не се обиждайте. - Да, добре.
Просто фигуративно казано.
Имам голям респект към полицията. - Благодаря, да.
Ако някой ги нарече "копелета", аз винаги ги опровергавам.
Убеден съм, че Комисарят ще бъде щастлив да научи за това.
Сега, ако ме извините, бих искал да говоря с жена си.
Е, за ваше здраве. - До дъно.
Джон, скъпи, точно казвах на г-жа Ли,
ако Тимъти е въвлечен в инцидент, полицията ще научи първа.
О, да, естествено. Моята сган...
Хората ми... Вече провериха болниците.
Ако не възразявате, той може да е загубил паметта си.
Или нервите си. - О, не, той има здрави нерви.
Когато трябва да се мият прозорци,
Тими е като Сидни - би се качил на всичко.
Заповядайте, дами. Подкрепление.
Мерси. Сидни, помниш ли когато закъсня с час за нашата сватба?
Да бе, счупи ми се ципа на панталоните!
Да, добре, но един час е малко по-различно от три часа.
О, Боже. Време е да храня бебето. Трябва да си ги възвърна.
Точно така, скъпа, хайде. Може да го направиш със стил в Ролса.
О... няма да кажа оревоар, защото ще се видим по-късно.
Хайде.
Виж, мила, защо не отидеш да си поговориш малко с леля Мейзия.
Тя е в доста добра форма, за разлика от теб.
Нямам какво да кажа на леля Мейзия. - Не ми харесва да седиш тук сама.
Тате, спри да се тревожиш. Добре съм.
Привет, Джони. Чувал ли си го този,
за един, който отказал пиенето заради жена си и бъбреците си?
Страхотен е!
Здрасти.
Нося ти да хапнеш. Изглеждаш съсипана. - Ти нямаше ли да се съсипеш?
Да, но трябва да го разтвориш в нещо.
Освен всичко друго, чувствам се пълна глупачка в тая рокля.
Изглеждаш великолепно. - Стоях пред проклетия олтар. Аз!
Да, е, може би е за добро. - Това пък какво значи?
Ами, не съм убеден, че Тими беше готов за брак.
И ти му каза да се спасява? - Аз? Господи, не! Бях изцяло "за".
Добре де, в началото имах известни съмнения. После почнах да му завиждам.
Защото си много привлекателна жена, Лиз.
Ако не бях женен, и аз бих се поблазнил.
Ти наистина си лицемерно копеле, нали? - Какво казах?
Дори не можеш да говориш с изоставена булка, без да опиташ да я прекараш.
Просто ти съчувствах. - Не ми трябва съчувствие.
Искам само да се измъкна от това проклето място и тия проклети дрехи.
Какво те спира?
Ще се измъкна отстрани. Ванът ми е отвън. Ще те закарам у вас.
Не мога да си тръгна просто така. - Защо пък не?
Ще се върна веднага тук и ще им кажа..
Получила си нервен срив. Хм?
Хайде. Хайде.
Може да се случи само на мен. Хващам морска болест само като гледам лодки!
Говоря за "Закарайте ме до църквата навреме. "
Вероятно ще се обърна и ще повърна.
Църква? Ха! Дори и приема не хванах!
Мислех да й звънна, но ако попадна на баща й и ми заслага монети по ходилата
Колкото до краката ми, ами, направо ги скапах.
Усещах ги като края на краката ми от горната страна.
Къщата изглеждаше по-мрачна и от брачното ми бъдеще.
Или всички спяха или инспектор Радлет се криеше зад вратата, с палка в ръка.
Страхотна брачна нощ. Всички в леглото, освен младоженеца.
А там горе беше мястото ми на истинско блаженство.
Въпросът беше, как Ромео да стигне до Жулиета, без проклетата стълба?
Сид, дръж се прилично!
Казах, ще трябва да ти сложа белезници.
Значи без лоши чувства, а Тими?
Разбира се, че не, Сид. Май ме спаси от участ по-лоша от смъртта.
Да, известно време няма да мога да се качвам по стълбите.
Нямаш грижи, Сид. Всичко съм уредил. Едно ново момче започва утре.
И помни, в нашия бизнес,
трябва да си имунизиран срещу шок, особено за мацки.
Щом клиентите са доволни, те ще ни доведат нови клиенти, нали така?
Добре. - Добре.
Ако някога поискате миене на прозорците...
Живея на лодка.
Ясно. Тогава ще измия страничните отвори безплатно.
Превод и субтитри: johnnie_v
subsunacs.net Мързеливците © 2015