КАВКАЗСКА ПЛЕННИЦА
или НОВИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ШУРИК
Тази история ни я разказа Шурик. През ваканцията той събирал фолклор:
местни легенди, приказки...
Може би цялата тая история е просто легенда,
но по думите на Шурик тя наистина се е случила в един от планинските райони.
В кой именно, той не ни каза, за да не бъде несправедлив към другите райони,
където би могло да се случи съвсем същата история...
Ей, ти къде, ей...
Ама... По дяволите...
Да бъде проклет деня, в който седнах зад геврека на тази прахосмукачка!
Не напразно великият и мъдър Абу-Ахмат-ибн-Бей, първият шофьор
на тая щайга казваше: Помни, Едик...
Помни, Едик, един Аллах знае къде се дява искрата в това недостойно
изчадие в славното семейство на двигателите с вътрешно горене.
Дано му изсъхне карбураторът за вечни времена!
Извинете, моля? - Да?
Извинете.
Имам голяма молба към вас. - Моля.
Може ли да ви помоля да вървите само по шосето...
без да криволичите? - И защо така?
Ами моето магаре върви след вас като завързано.
Магарето ли?
Значи то ме преследва? - То, то!
А аз мислех... - Не, то е.
А вие местна ли сте? - Да, дойдох при леля за ваканцията.
А аз съм в командировка. Далече ли е градът?
Към два километра. - Благодаря.
Довиждане. - Всичко хубаво.
Да вървим.
Ето виждате, без вас не ще и крачка.
Година на раждане? - 42-ра.
Цел на пристигането? - Етнографска експедиция.
Ясно. Нефт ли търсите? - Не съвсем. Събирам фолклор.
Ще записвам ваши старинни приказки, легенди, тостове...
Тостове ли?
Скъпи, на тебе страшно ти провървя.
Ще ти помогна. ПОЧИВКА
Какво е това? - Трябва ти тост?
А тост без вино е все едно първа брачна нощ без булка.
Не, не пия. - Че аз пия ли? Какво да пия?
Не ме разбрахте. Въобще не пия. Разбирате ли?
Нямам физическа възможност. - Ето по този повод е първият тост.
Тост? Сега ще запиша... - След това ще пишеш. Хвани чашата.
Моят прадядо казва:
имам желание да купя къща, но нямам възможност...
Имам възможност да купя коза, но нямам желание.
Да пием за това, че нашите желания да съвпадат с нашите възможности.
Юнак!
Слушай друг тост. - Така...
Сега ще дойда. - Няма нищо, ще подишам...
Ще подишам въздух, че то все в кабинета...
Къде се губиш? - Какво има?
Племенницата ми. - Много ми е приятно.
Студентка е. Учи в педагогическия институт.
Ще подготвя нашата смяна, а? - Отличничка, комсомолка, спортистка.
Чичо знае всичко за мене.
Отличничка и комсомолка ни трябва. - А за какво ви трябва?
Имам неочакван въпрос към вас. - Моля.
Как се отнасяте към бракосъчетанието? - Като цяло - положително.
Рано й е още да мисли за това. - За това никога не е рано или късно.
Иди пали колата, сега тръгваме.
А как се отнасяте към откриването на Двореца по бракосъчетания?
Непременно ще дойда. - Ще дойдете ли?
Ще имам към вас неголямо, но отговорно поръчение.
Там ще видим, нали. Чакаме ви. - Добре.
И когато цялото ято отлетя на юг да зимува,
една малка, но горда птичка казала:
"Аз пък ще полетя право към слънцето".
И започнала да се издига все по-високо,
но много скоро си изгорила крилата
и паднала на самото дъно на най-дълбоката клисура.
Да пием за това, че никой от нас, колкото и високо да полети,
никога да не се откъсва от колектива.
Какво се случи, скъпи?
Жал ми е за птичката!
И принцесата от злоба се обесила на собствената си коса,
защото той съвсем точно бил преброил
колко зрънца има в чувала, колко капки има в морето
и колко звезди на небето. Да пием за кибернетиката!
Добър апетит!
Скъпи приятели!
Днес имаме радостен, светъл и слънчев празник.
След няколко секунди тези сребърни ножици
ще разрежат тази копринена лента
и ще отворят за цялата младеж на района ни правия път
напред към светлото бъдеще, разбирате ли,
към щастието, любовта и съгласието, разбирате ли,
посредством нашия Дворец на бракосъчетанията.
Честта да открие Двореца...
Ние тук се посъветвахме...
И решихме, че честта да открие Двореца...
предоставяме на прекрасната жена, момичето, което...
олицетворява новата съдба на жените от планината, разбирате ли.
Тази... студентка, комсомолка, спортистка,
тя просто е красавица!
Ето това е малкото и отговорно поръчение. Моля ви.
Както казва нашият забележителен сатирик...
Аркадий Райкин: "Жената е приятел на човека".
Момент...
Ако обичате малко по-бавно, записвам си.
Този кой е? - Навярно от пресата.
Както казва нашият забележителен сатирик Аркадий Райкин:
"Жената е приятел на човека".
Грандиозно! Да пием за жената...
Дай рога, дай рога, на тебе говоря, това е моят рог.
... и провали тържественото откриване на Двореца за бракосъчетания.
След това на развалините на часовниковата...
Извинете, кулата и нея ли съм я сринал?
Не, това е било преди вас, през 14-и век.
След това на развалините на часовниковата...
Всичко това е така, разбира се. Всичко е вярно. Правилно е написано.
Така е от една страна, нали? Но има и друга страна на медала.
Нарушителят не е такъв, а е голям научен работник,
човек на интелектуалния труд. Дошъл ни е на гости, нали?
Да събира приказки, легенди разни, разбираш ли, тостове...
Тостове? - Да, тостове.
И не си е разчел силите, нали?
Имаме си работа с производствена авария.
Аз имам страхотен тост!
Др. Шурик, имате неправилна представа за нашите места.
На всички е известно, че Кузбас е...
Кузбас е... всесъюзната ковачница.
Кубан - житница, а Кавказ е какво?
Наздравица!
Не! Кавказ е и ковачница, и наздравица, и житница.
Къде изчезна? През нощта си спомних страшен тост за тебе.
Извинете. Да вървим по-бързо. - Не, почакай, уважаеми.
Ние ще поговорим, а ти запиши тоста в три екземпляра
и го представи в писмен вид. - Ще го направя!
Мечтая да запиша старинен обред, а да участвам в него,
това би било направо великолепно.
Откъде бре? Виж какво става наоколо...
В района няма да намерите такива дядови обичаи и бабини обреди.
Може някъде високо в планините...
на майната си, но не в нашия район...
ще намерите нещо за науката.
Ще се качим в планините. - Да, правилно. Това е ваша работа.
Вие сте дошли да записвате приказки,
а ние работим, за да стане приказката реалност!
Донесох тоста.
Лошо ли ти е, а? - Да...
Какво си позволяваш? - Нали помолихте в три екземпляра...
Да живееш, както се казва, е добре!
А да живееш добре е още по-хубаво! - Точно така!
Завеждащ Райкомхоза др. Б.Г. Саахов
Как не те е срам? Да обиждаш сирачето. Тя освен чичо и леля няма никого. 25!
Не е честно. Просто не е.
Аз високо ценя племенницата ти, но за всичко си има мярка.
18! - Имай съвест, бе!
Ти все пак не получаваш коза, а жена, и то каква:
студентка, комсомолка, спортистка, красавица! И за всичко това моля за...
25 овце, даже е смешно да се пазарим. - Разсъждаваш аполитично, честна дума.
Не разбираш политическата ситуация.
Виждаш живота само през прозореца на колата ми.
25 овце! И то когато районът не се е отчел на държавата по добив на вълна.
Ти не бъркай твоята лична вълна с държавната!
Аз, др. Джабраил, затова съм и тука, за да защитавам държавните интереси.
Седнете сега.
Значи така...
20 овце... - 25!
Двайсет.
Хладилник "Розен лев"...
Финландски, хубав... и почетна грамота.
И безплатно пътуване... - В Сибир!
Е, добре. - Е, добре.
Значи така.
Младоженецът е съгласен, роднините също,
а булката...
Лошо възпитаваме младежта си. Много лошо.
Удивително несериозно отношение към брака.
А кой въобще я пита невестата? Чувалът на главата и...
Да, това е вярно. Много правилно решение.
Само че аз лично няма да имам никакво отношение.
Не се безпокой. Това ще го свършат напълно странични хора.
Да. И не от нашия район. - Разбира се.
Школа по танци Такса: 1 рубла.
Това не ви е лезгинка, а туист. Показвам всичко отначало.
С върха на десния крак вие мачкате фаса, ето така.
Втори фас вие мачкате с върха на левия крак.
А сега двата фаса ги мачкате заедно.
Сеанс по едновременна игра Такса: 1 рубла.
Риба...
Продаде ли я? - Това си е моя работа.
Момент, така, така. Ще мине. По-надясно...
Така, напред!
Овцете в кошарата, хладилникът в къщата.
Ти къде?
Върви вкъщи. - Нищо няма да излезе.
Да откраднеш такова момиче. - Спортистка, комсомолка...
Впрочем в съседния район женихът откраднал член на партията.
Саша, постигате поразителни успехи. - А, нищо работа.
Дреболия, подсигуряване. - Е, тогава давам по-сложна задача.
Така, и каква?
Да се наврете в спален чувал. - Слушам.
И колкото може по-бързо.
Почакайте. Време.
Готови, внимание, старт!
Готово!
А прав ли ще спите? Времето.
Внимавайте!
Дръжте се, Шурик. Сега ще ви измъкна.
Те са двама...
А този дори е с опашка. - Тоя с опашката не се брои.
Вторият е излишен. - Свидетел.
А ако... - Само без жертви.
Да, ще трябва да почакаме. - Правилно, ще чакаме. Раздавай!
А това какво е? Пак ли фолклор? - Не, това е наша студентска.
Песен за мечките. - Да?
Но не ви върши работа. - Защо?
Това е студентски фолклор. Давайте, давайте.
Добре, слушайте.
Някъде по белия свят, там гдето винаги е студ.
Чешат гърбовете си мечките в земната ос.
Покрай тях плават столетия, спят под леда моретата,
чешат се в оста мечките, върти се земята.
... върти се по-бързо земята.
Въртят те, стараят се, въртят земната ос,
за да могат влюбените по-рано да се срещнат.
Така че една сутрин, по-рано с година или две
някой на някого да каже най-важните думи.
След пролетните порои, по-рано ще дойде прояснението.
И за двамата щастливци много, много години.
Ще святкат мълнии, ще ромолят ручеи,
мъгла ще се стеле, бяла като мечка.
Някъде по белия свят, там гдето винаги е студ.
Чешат гърбовете си мечките в земната ос.
Покрай тях плават столетия, спят под леда моретата.
Чешат се в оста мечките, върти се земята.
... върти се по-бързо земята.
Е, довиждане, Шурик. Вие сте направо, а аз към лагера.
Благодаря.
Е, Нина, довиждане. - Довиждане.
Почакайте, Нина. - Какво, Шурик?
Разрешете ми все пак да ви изпратя.
Вие не оправдахте оказаното ви високо доверие.
Невъзможно е да се работи. - Давате ни нереални планове.
Ами как му викаха...?
Волунтаризъм!
В моя дом без такива изрази! - Ами аз какво казах?
А, така ли? Ето ви аванса... Ние се отказваме. Вземете!
Взимайте де, взимайте. - Почакайте малко.
Е, всичко е наред.
Този, който ни пречи, той и ще ни помогне.
А, това е друга работа.
Така става. - Пригответе се.
Ела тука! - Ела бе, скапаняк!
Чий е тоя чепик? А, мой, благодаря.
Да вървим!
Тръгвайте. Вече е късно.
Няма ли да се загубите?
Вървете.
Другарю Шурик? - Добър вечер.
Ще вечеряте ли? - Не. Альоша, бутилчица вино.
На вас изключително ви провървя. - В какво?
Искахте да видите древен обичай. - Разбира се, мечтая за това.
Утре призори. - Ама какво говорите?
Ще можете не само да гледате, но и да участвате лично.
Огромно благодаря за това. А сок искате ли?
А как се нарича този обичай? - Открадване на булка.
Не, не си мислете нещо, булката сама мечтае да я откраднат.
Родителите са съгласни.
Може да се отиде в гражданското, но преди това...
по обичай, булката трябва да се открадне!
По дяволите, хубав обичай. Добре, а каква е моята роля?
Да хванете булката. - Да я хвана...
Да я напъхате в чувал. - В чувал ли? И това ли е по обичая?
Гениално!
И на кого да я предадете? - На влюбения джигит!
И да я предадете на приятелите на влюбения джигит.
А, на приятелите? - Така изисква обичая.
Ето ги и тях. Сега ще ви запозная. - С удоволствие.
Запознайте се. - Шурик.
Извинете. Седнете.
Те въобще не говорят руски. Но всичко разбират.
Какво казва?
Казва: "Добър апетит". Яжте, яжте...
Много ви благодаря.
Бамбарбия. Кергуду.
Какво каза? - Той каза, че ако се откажете,...
... те ще ви заколят.
Майтап.
Майтап... съгласен съм. - Прекрасно. Нина много ще се радва.
Значи булката се казва Нина? - Нина, моята племенница.
Нима тя има жених? - Те се обожават един друг.
Съвсем забравих. Аз утре трябва...
Извинете ме, но това не мога да го направя. Изобщо.
Другарю Шурик...
Най-важното е, че Нина помоли това да го направите именно вие.
Сама е помолила? - Много.
Тогава предайте на Нина, че съм съгласен. Довиждане.
Но помнете, че обичаят изисква всичко да бъде истинско. Никой нищо не знае.
Булката ще се съпротивлява, ще рита, даже ще хапе, ще вика милиция,
ще крещи: "Ще се оплача в областния комитет!",
но вие не обръщайте внимание. Това е старинен красив обичай.
Разбирам. Не се притеснявайте. Всичко ще бъде истинско.
Довиждане. - Довиждане.
Шурик...
Какво правите, Шурик? - Нищо не говорете.
Какво ви е, а?
Дойдох да се сбогувам с вас.
Довиждане, Шурик.
Сбогом, Нина. Бъдете щастлива.
Сбогом, сбогом.
Какво товарите?
Булка са откраднали, другарю старшина.
Майтапчия! Като печеш кебапчета от тая невеста, не ме забравяй.
Значи това не е било обред?
Наистина са я откраднали. - Да.
Кой е откраднал? Ах, да... Кой е младоженецът?
При нас понякога това разбират на сватбата.
Сватба няма да има!
Аз я откраднах, аз ще я върна!
Другарю Шурик!
Какво се е случило? - Престъпление, откраднаха!
Какво са откраднали? Магарето ли ви? - Момичето, Нина.
Аз съм единственият свидетел.
Не, вие не сте свидетел,
вие сте похитител, престъпник! - Ами аз не знаех!
Какъв позор, кълна се, честна дума, разбираш ли, за целия район!
Ама аз не знаех! - Лично ще се заема с тая работа.
Тоя тайнствен жених е нищожен подлец!
А не знаете ли кой е той?
Много жалко. Подлец, аморален тип, направо аморален тип!
Много ви благодаря за сигнала. На този отделен отрицателен пример,
ще мобилизираме обществеността, ще вдигнем масите...
А аз ще отида в милицията. - Каква ти милиция?! Ще те арестуват.
Те формално са задължени да ви опандизят и ще го направят.
Пари имате ли?
Спасението е да изчезнете. Аз сам ще спася Нина.
Тия негодници ще ги осъдим показно.
А вие действително ще дойдете на процеса, но като свидетел.
Нямам право да злоупотребявам с вашето благородство.
Рискувате заради мене. Формално прикривате престъпника.
Аз я откраднах и трябва сам да изкупя вината си.
Благодаря, огромно благодаря...
Другарю Шурик...
Защо в милицията? Не трябват такива жертви.
Направо при прокурора. Той всичко ще разбере.
Скъпи гости, добре дошли. - Кажи, Марим, прокурорът у вас ли е?
Всички са у нас, целият град е у нас, вас чакахме. Вино за скъпите гости!
Не, аз не пия. Трябваше ни прокурорът. - Не се отказва. Огромна обида е.
Моля. Заповядайте, влизайте.
Болницата ли е? Веднага елате на ул. "Гогол" 47.
Семейство Капитанаки.
Да, където е именякът. На един от гостите му е много лошо. Веднага!
... И песни пее. - Какво се е случило?
А нищо, човекът си е пийнал малко повече вино...
Разбирате ли, това е много тежка форма на заболяването.
Трябва да се спасява човека, така стои въпросът, честна дума.
От алкохолизма се появяват натрапничави идеи. Открадната булка.
Той непрекъснато се стреми някого да спасява, просто...
... замъгляване на разсъдъка, честна дума.
Ясно. Делириум тременс. Бяла треска. - Да, бяла, гореща, съвсем бяла.
Спокойно, след три дни ще е на крака. - Не, няма защо да бързате.
Той е наш гост.
Важно е да върнем на обществото пълноценен човек.
Не трябва бързане. - Ще се постараем. Довиждане.
Ако бях султан, щях да имам три жени.
И от тройна красота щях да бъда обкръжен.
Но от друга страна при такива работи...
Колко беди и грижи... Ах, Аллах опази.
Не е лошо да имаш три жени.
Но е много лошо от друга страна.
Всичко е наред, можете да идвате.
Че как нам, на султаните, яснота е нужна.
Колко жени в края на краищата: три или една?
На въпрос такъв има прост отговор: Ако бях султан...
... бих бил ерген.
Не е много лошо съвсем без жена,
много по-добре е във всеки случай.
Ах, така! Е, добре. Обявявам гладна стачка!
И сега никой, освен прокурора, няма да влезе тука!
Пази се!
ПСИХИАТРИЧНА БОЛНИЦА 1
Типичен случай на делириум тременс.
Стреми се да спасява някакво откраднато момиче.
Държи се така, както ни предупреждаваше Саахов.
Да, и на мен ми се обади.
Сега той е в състояние на буйстване и се налага да го приемете.
Като трябва - ще го приемем.
Доведете го.
По-внимателно.
Диагнозата на др. Саахов явно се потвърждава.
Саахов ли казахте? - Саахов, Саахов...
Значи той ме завря тука?
Не заврял, а насочил в кризисен момент.
Много кризисен.
Така, ето какво ще ви кажа: Саахов е откраднал това момиче.
Правилно, откраднал го. И в земята го закопал, и надпис написал.
Чуйте. Саахов...
Вървете. Ще ви излекуваме. Алкохолиците са нашият профил.
Развържете ме.
А вие ще се държите добре? Развържете го.
Разбирам. Всички не ми вярвате.
Може ли да видя прокурора? - Можете. Къде е прокурорът ни?
В 6-а стая, където преди беше Наполеон.
Можеш и да не ядеш, можеш и да не пиеш, можеш и да мълчиш,
все едно - това няма да ти помогне.
Най-добрият ерген в района ти предлага ръката... и сърцето си.
Сервизът... - Какво?
Стигна до сервиза. - Голям ли е сервизът?
За 12 души, 96 части. - Нямаш никаква съвест!
Плюеш на нашите обичаи. Какво?
Тъпо. Нямаш друг изход.
Искаш да кажеш, че ще те търсят ли? Правилно.
Ще се обърнат към роднините, а роднината съм аз.
Аз ще кажа, че си зарязала института, омъжила си се и си заминала.
Та ето какво ще ти кажа. Не прекъсвай, когато ти говорят!
Изобщо така...
Или ще излезеш оттук жена на Саах... ... ах, какъв младоженец!
Или въобще няма да излезеш!
Това е друга работа. Умница...
Отвори вратата, сега ще се запознаеш с младоженеца.
Свали ми шапката. - Какво?
Слушай, обидно, кълна се, обидно е, нищо не съм направил, само влязох.
Още е млада, капризна. - Каква ти капризна, хулиганка!
Сега от този дом имам само два пътя:
или ще я заведа в гражданското, или тя ще ме заведе при прокурора.
Не трябва така. - И аз не искам.
Няма нищо. Един ден ще погладува, една седмица ще потъжи,
а след месец ще поумнее. Нищо, ще почакаме.
Запомнете, другари. Вие накрая трябва да оправдаете оказаното ви доверие.
А за нея отговаряте с главите си. - Ще се стараем, скъпи др. Джабраил!
Да предвидим за трима? - Грехота е да се присмиваш на болни.
Сериозно, ще избягам, а? - Не можеш оттук.
Има един начин.
Стой, психо!
Какво бягаш като луд? Къде ти е магарето?
Здравейте. - Здравей.
Какво е станало? За къде бързаш? - Натам.
Сядай, ще те закарам.
Къде да се карам?
Аз ще ти разкажа, а пък ще решиш къде да ме караш.
Кола-звяр, разбираш ли...
Проклет да е денят, когато седнах зад геврека на тая прахосмукачка!
Ненапразно казваше великият и мъдър...
Пиши на нов ред. Обяд... подчертай...
От супата се отказа. - Отказа се...
В скоби - супа "харчо". - "Харчо"...
Нататък...
Три порции шишчета...
... ги изхвърли в пропастта. - В пропастта...
Сега вино... Строши...
две бутилки...
Три! - Пиши три...
Три бутилки...
Пиши, пиши...
Плодове...
Портокали...
Вилата на другаря Саахов ли е? - Аха.
Ние сме от ХЕИ.
Кой ви трябва?
В района има епидемия. Поголовно ваксиниране!
Шап! Подпишете се!
Извънредно положение.
ПРИСПИВАТЕЛНО
Да я свалям ли ризата? - За ризите не е задължително.
Легнете по корем.
Спокойно. Още не забивам. - А, още не. Кажете, това не боли ли?
Всичко зависи от диаметъра на иглата. - Кажете, а вашият диаметър...
Спирт? - Спирт.
Лежете, без да се движите.
Това е най-нова ваксина със забавено усвояване.
В дома други няма ли? - Не, няма никой!
Спокойно, лежете. Иначе "мементо море".
Моментално... - В морето!
Ясно ли е? - Ясно.
Асистент, вода...
Нина е тук, сигурен съм. Намери я и я предупреди.
А те кога ще заспят? - След половин час. Върви.
Проникващият вирус на шапа особено бурно се развива в организма...
По-кратко, Склихасовски! - Като не ти е интересно, не пречи!
Моля, нататък.
Особено бурно се развива в организъм,
отслабен от никотин, алкохол и...
И други нехубави благини. - Да.
По този начин...
Нина, Нина...
Къде сте?
Тихо. Върви там.
Нина, Нина... Какво ви е?
Нина, жива ли сте?
Слава Богу! За какво?
Предател, подъл наемник... - Почакайте, Нина...
Юда! Подлец! - Чуйте ме...
Колко ти платиха? - Чакай де!
Развържете ме!
Нищожество, продажник.
Пусни ме! Бандит, боклук, тъпак,
хамелеон, негодник!
Алкохолик, фолклорист нещаст...!
Ало... Слушам ви...
Говорете де!
Кой е?
З-з-здравейте...
Въобще не очаквах вашето идване. Такава изненада за мен.
Извинете, ще се преоблека.
Не се безпокой. Ще те преоблекат в моргата.
Ние дойдохме да ти съдим по закона на планината.
За това, че искаше да опозориш нашия род...
... ще умреш като подъл чакал.
Нямате право! Ще отговаряте за това!
За кирливата ти кожа ще отговарям само пред съвестта си на джигит,
пред честта на сестра си и паметта на предците.
Нина, спрете ги. Ние сме съвременни хора.
Това е средновековна диващина. Наруших този кодекс,
но съм готов да призная грешките си.
Грешките не трябва да се признават.
Те трябва да се измиват... с кръв!
Вие... Нямате право!
Нямате право!
Това е самоуправство! Искам да ме съдят по нашите съветски закони.
Да не си я купувал по съветските закони?
Или си я крал по съветските закони?
Да прекратим безсмислената дискусия. Сестра, включи телевизора по-силно.
Да започнем...
Не трябва, умолявам ви. Повече няма да правя така!
Кълна се, повече няма да правя така. Позволете ми да отида в прокуратурата.
Разрешете ми да се предам на властите.
А, Хамлет, юнако...
Вие какво, откачихте ли? - Не се безпокойте, само е само сол.
Станете! Съдът влиза!
Да живее нашият съд - най-хуманният в света!
Моля, седнете.
Седнете. - Благодаря, ще постоя прав.
Гражданино съдия, ами той не може да седне.
След пролетните порои, по-рано ще дойде прояснението.
И за двамата щастливци много, много години.
Ще святкат мълнии, ще ромолят ручеи,
мъгла ще се стеле, бяла като мечка.
Превод и субтитри: BEST RIPPER