Повече от 20 години ли?
Трийсет? Четирийсет?
А петдесет? - Петдесет и пет.
Петдесет и пет години? А как се казвате, госпожо?
Агнес. - Навярно искате да кажете Света Агнес.
Да, да, така е.
С Франсис сме изминали едва половината,
но се обзалагам, че познавате съпруга си така, както самата себе си.
Права ли съм? - Да, така е.
Да, познавам Франсис Ъндърууд.
Знам кое го кара да не спи нощем.
И съм сигурна, че същото нещо безпокои и съпруга Ви.
Бъдещето. Как мога да осигуря по-добро бъдеще за семейството си?
Освен... Франсис, като Президент...
се е фокусирал върху благоденствието на американските семейства.
Знаете ли какво ми каза снощи?
Каза, “Клер, целта ми като Президент е много елементарна.
Искам да мога да гледам всеки американец в очите
и да знам, че съм направил живота му по-добър“.
Да. - Искам да кажа, г-жо Ъндърууд,
че ви намирам за много очарователна. А изглежда сте и честна.
Но се затруднявам да повярвам, че хората наистина са грижа за съпруга Ви.
Добре, Франсис Ъндърууд е добър човек.
Той е откровен и благороден.
А имах 28 години, за да се убедя.
И мога честно да кажа, че дори и да не бях омъжена за него,
би имал категорично моя глас. Благодаря.
Нехайство. Семейственост. Злоупотреба с федерални фондове.
Провал на външната политика и бягство от истината.
Какво обединява тези четири пръста? Франсис Джей Ъндърууд.
Г-н Кинг, искам да отговоря на това.
Това е човек, който вярва уж в господството на закона,
уж в законодателните процеси, уж в конституционализма.
Това ли е човекът, който трябва да бъде Президент?
Г-жо Дънбар, като всеки добър юрист, имате уж реторични умения.
Но американците са изморени от думи. Това, за което жадуват са действия.
Безпокои ме фокусирането върху думата “действие“.
Не е ли това напомняне за провалени действия.
“Америка работи“, мисията на ООН.
Действия, изпълнени добре според последното допитване.
Да, но не ни ли отклонява това от идеята?
Казвахме, “Гласът за Франк Ъндърууд е глас за Америка работи“.
Това е, за което сме настоявали.
Нужна Ви е формулировка, отиваща отвъд “Америка работи“.
Нещо, което да се използва за всичко. - Реми, какво мислиш?
Обсъждаме думата “действие“.
Съжалявам, бях... Бях се замислил за бъдещето на външната политика.
Какво ще кажете за “визия“? - Не е ли твърде общо?
Това е, което искаме. - Колкото по-общо, толкова по-добре.
Хората могат да вложат всичко, което поискат, във “визия“.
Ще направя допитване до утре. Трябва да поработим още върху Шарп.
Искате ли да и съдействам?
Благодаря, че приемаш ролята си така сериозно, Доналд.
Трябва да помислиш за сценична кариера.
Защото със сигурност няма да фигурира в бюлетината ми.
При Вас се получава добре. Те Ви обичат.
За три десетилетия кампании се научавш да разбираш аудиторията.
Саморекламата ме смущава. Честно, не разбирам как го правите.
Популяризирам съпруга си, а не себе си.
Това е удобен начин за отказ, не мислите ли?
Винаги ли сте така прям? - Имам само два дена, за да приключа.
Нещо против ако пътувам с Вас, заради малкото останало ми време?
Трябва да направя няколко разговора. Може би ще намерим време за по-късно.
Реми, беше нещо разсеян по-рано. Какво става?
Нищо. Всичко е наред. - Нужен си ми в А отбора, Реми.
Този дебат би ни направил челни лидери.
Просто съм между кампанията и управлението на Белия дом,
и малко се поуморих. - Но ни предстоят още месеци.
Година има до изборите. - Временно е. Ще се справя.
Щом го можете Вие, ще го мога и аз.
Гевин? - Здравей, Дъглас.
Какво искаш?
Все още не можеш да повярваш, че е мъртва, нали?
И не трябва, защото не е.
Жива е и знам точно къде е. Знам го от известно време.
Какво? - Погледни лаптопа.
Ти ми показа снимките на тялото и. - Не беше тя.
Подправих ги, за да ми освободиш паспорта.
Сега изчезвам, Дъг.
И съм в безопасност. Но приятелят ми не е. Говори с Грийн.
Предложи му същата сделка, като с мен, нека да свалят всички обвинения.
Направиш ли го, ще ти кажа къде е.
КЪЩА ОТ КАРТИ Сезон 03 Епизод 11
Хей, Мийчъм. - Сър.
Г-н Президент.
Благодаря, че пропътува целия този път до Ендрюс.
Запозна ли те Реми в общи черти?
Независимо дали са политически въпроси, външни, вътрешни,
ще наблегнем върху липсата на опит на Дънбар.
Трябва да наблегнем на това. Не е достатъчно да кажем “липса на опит“.
Без съмнение, тя ще повдигне въпроса за назначението на Клер,
с което не мога да се справя, така че го оставям на теб.
Това е нещо, което се надявам да обсъдим. - Не би ли я нарекла “сексистка“?
Този довод няма да издържи. - Ще издържи.
Тя казва, че Клер не е квалифицирана.
Ти би изтъкнала, че тя не би казала това за мъж, със същото СВ.
Не вярвам, че това е истина.
И да обвиня друга жена в сексизъм, когато на сцената е мъж...
А кой друг по-добре би и напомнил, какво е направила за жените,
което е абсолютно нищо?
От друга страна равноправието на половете е един от твоите критерии.
Но това може да навреди повече на мен, отколкото на нея.
Мислех, че сме се разбрали. Ти трябваше да бъдеш питбулът, а аз президентът.
Ще ти се наложи ли да пуснеш малко кръв? Да, навярно.
Но това е, което хората искат при дебатите.
И после двамата заедно ще я погребем.
Ти ще се оттеглиш следващата седмица, подкрепяйки ме и надпреварата свършва.
Нямам проблем да бъда убедителна.
Но този сексизъм и това упоменаване на училището, аз...
Имаш предвид децата и. - Наистина не искам да ги въвличам.
Имаме две неща, които американците трябва да чуят,
липсва и опит и е родена със сребърна лъжичка в устата.
Но трябва да има друг начин.
Тя разтръби ли, че иска равни възможности?
Тогава защо изпраща собствените си деца в частно училище?
Това е ясно и просто доказателство, което всеки би разбрал.
Това не ни вреди, защото в Айова най-голям работодател е
обществената училищна система. - Децата на Алън са в частно училище.
Да, но те не са твои деца. - Те са ми заварени деца.
И това ме прави лицемерка. - Това наистина ли те безпокои?
Че си лицемерка? - Това е семейството ми.
Повярвай ми, ще го разберат, когато влезеш в Белия дом.
Джеки, наистина не би трябвало да те убеждавам
да вършиш това, което ще ти осигури заемането на длъжността.
Ще бъда питбулът, г-н Президент. - Благодаря ти, Джеки.
Чисто ли е? - Пресата е на борда, сър.
Подсигурете никой да не я види. - Да, сър.
Колко жалко, че такъв безскрупулен прагматизъм
взема връх над семейните ценности.
Без нейния доктор и пъпчиви наследници,
би могла да се издигне по-високо и от този самолет.
Знам, бракът и беше моя идея. Не ми напомняйте.
Дъг. - Здравей.
Добре ли си? - Да. Всичко е наред.
Нещо се е случило, или какво?
Почувствах желание да пия.
Имам го отдавна, но успявах сам да го спра.
Добре. - Исках да видиш,
че мога да го контролирам.
Искаш ли да се прибереш? - Да.
Знам, че изглежда безумно, но трябва да го направя.
Защо? - Имаше едно момиче... преди травмата.
Изостави ме. Тогава започнах да пия. Опитах се да я забравя,
но въпреки това продължих да проверявам за имейли и СМС-и.
Трябваше да се спра. - Коя беше тя?
Знаеш ли, добре е. Няма значение.
Важното е, че днес стигна до ръба и не се срина.
Направи това, което трябваше. Не те съдя заради това.
Не мисля, че това е безумие.
Бихме могли да се срещнем и на малко по-топло място.
“Уолмарт“ искаха да разрушат това и да построят склад тук.
Но общината го спря. - Знам.
Защото им отказаха данъчно облекчение, докато не вдигнат минималните заплати.
Та кое е по-добре? Скапана работа, или без работа?
Мисля, че знам отговора ти. - Не бъди сигурна.
Джаки, ти многократно се съпротивляваше на
проектозакона за минималната заплата и почасовото заплащане,
който помолих Ръководството да представи. - Много дълго мислих върху него.
Тези общинари настояват на своето. Ако ни поддържат,
за Конгреса остава само да го гласува.
Тук сме, за да говорим за законодателство ли?
Защото ние двете дебатирахме това преди 6 часа.
Искам да те подкрепя.
Довечера ще пропасувам. Ти и аз ще атакуваме Ъндърууд.
След три дена се оттеглям, подкрепяйки те.
Но дори първата лидерска среща не е проведена.
Дистанцията ви е минимална. Имам 14 точки в Айова, 12 в Ню Хемпшир.
Получавайки моите хора, категорично печелиш и в двата щата.
Подкрепата ми е много полезна. - Как ще я оцени Ъндърууд?
Високо. - Какво ти предложи?
Повече ме интересува, какво ти ще ми предложиш.
Обеща ли ти място в кабинета? Повече от това ли?
Обещал ти е мястото на вицепрезидент, нали?
Не очаквам да бъда твой вицепрезидент, Хедър.
Нужен ти е южняк с пенис.
Мислех си за Секретар по отбраната според военния ми опит.
Но съм отворена и към други идеи.
Бих се радвала на поддръжката ти, Джаки, но не мога да ти предложа нищо.
Но... това е лесна победа.
Не ще започна да разпродавам постове в правителството,
преди да спечеля Белия дом.
Тези решения ще се базират само на заслуги.
Ако блокирам тази номинация за теб, заслужавам да бъда компенсирана.
Планирам да победя, Джаки. Просто... не по твоя начин.
И със или без твоята подкрепа. - Тогава оставам с Ъндърууд.
Прави каквото смяташ за добре.
Джаки тук ли е? - Здравей, Боб.
Здравей. - Здравей.
Извинявай, че закъснях. - Как мина операцията ти?
Ужасно. Едва не изгубихме пациента.
Но той оживя ли? - Тя. И да. В стабилно състояние е.
За мен означава много, че дойде. - Всичко е готово.
Харесва ли Ви? - Добре е. Благодаря.
Та, как мина... ? - Благодаря.
Какво ти предложи? - Нищо.
Въобще ли нищо? - Знам, бях също изненадана.
Това е глупаво. Не би могла да откаже. Трябва да кажа, че почти... я уважавам.
Във всеки случа ти беше прав. Все едно да се съюзиш с дявола.
Децата ще гледат ли довечера?
Да. Ще съберат всичките си приятели у дома.
Слушай, децата... - Какво?
Нищо. Как изглеждам?
Бих те свалил веднага на леглото, ако това няма да развали прическата ти.
Наблюдавай представянето ми.
Ще можеш да разрошиш косите ми колкото си искаш след дебата.
Тя е тук. - Ето я.
Тихо, момчета. Тихо, момчета. Тя идва.
Тишина, тишина!
Благодаря много на всички ви
за усърдната работа, чрез която ще спечелим Ню Хемпшир.
С местни организации, като тази, ще спечелим първичните избори,
и Президентът иска да ви предам, колко много означавате за нас.
Много ви благодаря. Благодаря.
Сега, съгласни ли сте да гледаме дебата? - Да!
Голяма тълпа се е събрала тук в Сюикс сити тази вечер.
Бих казала потенциални избиратели, но разбира се тук в Айова,
на местно предизборно събрание, а много от хората в тази зала
ще го направят на 15-ти януари.
Допитването на CNN показва плътна надпревара между двамата фаворити.
Хедър Дънбар с 32 процента. Президент Франк Ъндърууд с 30 процента.
Конгресмен Джаки Шарп се очертава трета с 14 процента.
22 процента остават колебаещи се.
Би ли го изключил. - Наистина ли?
Освен ако искаш да го гледаш. - Не, мислех, че и ти би искал.
Това е последната ти нощ тук.
Искам да я прекарам с брат си, а не с Франк Ъндърууд.
Какво искаш да гледаш вместо него?
Каквото и да е. Каквото пожелаеш.
Мамка му. Гледал ли си някога “Зараза“? - Не.
Ако си любител на чистотата, сигурно ще добиеш фобия към микроби.
Обичам този филм. - Да го видим.
Добре дошли на първия дебат на демократите, организиран от CNN.
Нашите кандидати тази вечер, Франк Ъндърууд, Джаки Шарп и Хедър Дънбар.
Аз съм Джон Кинг и ще бъда вашия арбитър тази вечер.
Дебатът ни ще бъде разделен на две части,
първата се фокусира върху външната политика.
част две се фокусира върху вътрешния ни дневен ред.
А форматът ни ще бъде следния, ще задавам един въпрос на кандидата.
Кандидатът ще има една минута за отговор.
След това всичките ни кандидати могат да се ангажират в открит дебат,
в течение на 5 минути. Започваме с встъпителни изявления.
По жребий беше решено Президент Ъндърууд да е първи.
Г-н Президент. - Благодаря и добър вечер, Джон.
Добър вечер на колегите ми кандидати и на добрите жители на Сиюкс сити.
Тази номинация се свежда до една дума, визия.
Вярвам, че съм показал ясна визия за тази страна
с “Америка работи“, най- изчерпателната програма за работни места от близо век.
Показахме, че би могла да работи във Вашингтон.
Сега е нужно да вземем направеното там и да го разпространим повсеместно,
така че Американската мечта може да стане Американска реалност.
Но тази визия не е достатъчна сама по себе си.
Ще ви е нужен някой с опит, който да го претвори.
И за периода ми между Конгреса и сега в Белия дом,
Имам повече опит и от двете ми опонентки, взети заедно.
И когато наемате някого на работа,
ще вземете ли някого с 30 годишен опит,
или някой с по-малко от 10, или някой въобще без опит?
Там, откъдето идвам, далечния юг, го наричаме лунен лъч в чаша вода.
Следва бившият Заместник министър на правосъдието Дънбар.
Встъпителното Ви изявление, моля. - Благодаря, Джон и благодаря Айова.
Добре, съгласна съм с Президента.
Визия и опит са точно това, което е нужно на Америка.
За съжаление, той има погрешна визия и потресаващ опит.
Може да наречете “Америка работи“ визионерска, но в действителност
тя е най-ултраконсервативната програма от десетилетия.
Демонтира предпазните гаранции и оставя хората на сухо.
Относно опита на Президента, той беше в партийното ръководство
по време на най-неефективните десетилетия в историята на Конгреса.
Като Президент, той се е провалял във всичките си начинания.
“Америка работи“ беше незаконна според мненията на
много юридически експерти, включително и моето.
Планът му за Долината на река Йордан беше катастрофа.
Ако това наричате опит,
Вие не само разкрасявате резюмето си, Вие си го измисляте.
Президентът Ъндърууд не ни се представи с визия,
той убеждава себе си в собствените си заблуди.
Сега, моята визия е да спра алчността на компаниите,
да повиша заплатите на най-нуждаещите се,
и да създам работни места чрез ръст на икономиката,
а не да грабя от пенсиите на хората и здравеопазването им.
В практиката си 20 години съм защитавала Конституцията.
Знайте, че когато положа клетва за Президент,
ще изпълнявам всяка нейна дума.
Г-жо Дънбар, благодаря. Конгресмен Шарп,
моля Вашето встъпително изявление. - Благодаря Ви.
Както повечето от вас знаят, аз съм ветеранка от Американската армия.
С очите си виждах големите жертви,
които правеха хората, с които служих, защитавайки тази страна.
Но как можем да ги помолим да защитават системата,
която не защитава нас? Вземете жените за пример.
Има две жени в този дебат, борещи се за президентството.
Това е удивително. Но ако погледнем нещата като цяло?
Жените заработват 77 цента спрямо един долар при мъжете.
Дори по-зле, жени от малцинствата получават 67 цента спрямо този долар.
Сега г-жа Дънбар може да говори за изравняване на пропорциите,
но тя е наследила богатство от много милиони долара
и никога няма да и се наложи да заработи и цент от долара.
Не съм съгласна с всичко, което Президент Ъндърууд е направил,
или планира, но той, най-малкото знае, какво е да работиш.
Бих казала, че и повече от това. Знам какво е да се бориш за препитание.
И ще се боря за справедливост тук, у дома.
точно както се борих срещу враговете ни зад граница.
Благодаря Ви, Конгресмен. Да преминем към първата част, външната политика.
И първият въпрос е към Вас, г-н Президент.
Отчитайки последните критични събития в Йорданската долина, все още ли вярвате,
че беше правилно да се създаде коалиция на ООН за намеса,
или сега е моментът да го наречем грешка?
Ще отговоря на този въпрос, Джон, но бих искал да се позова
на нещо, което г-жа Дънбар каза преди малко.
“Америка работи“ не е някаква банална, стара, консервативна програма.
Назовете ми един републиканец, предложил използването на федерални фондове,
за да гарантира работа на всеки пожелал я американец и ще си изям шапката.
Не става дума за събаряне на правителство. Въпросът е...
Не трябваше ли да говорим за външна политика?
Да, ще го направя. Но първо искам да коригирам...
Защото е по-лесно да се говори за “Америка работи“
отколкото да защитите незащитимата мисия на ООН.
Най-малкото имам неща от миналото, които да защитя, г-жо Дънбар.
Говорейки за миналото, г-н Президент, Вие твърдяхте,
че няма да се кандидатирате за Президент.
И ето Ви тук. - Джон, изглежда, че
деликатните Ви правила излетяха през прозореца.
Вие не уважавате правилата, г-н Президент.
Да вземем за пример ФЕМА.
Искате да говорим за ФЕМА вместо за външна политика.
Просто следвам примера Ви, сър.
Виждате ли каква бъркотия се получава, следвайки ръководството Ви?
Трябва да призная, че г-жа Дънбар има многогодишен опит,
в риторичното си аргументиране пред съда.
И тъкмо се убедихте в това днес.
Но да служиш на американския народ не се състои в какво казваш, а какво правиш.
И бих попитал, какво сте направила някога?
Трябва да се съглася, че липсата на опит при г-жа Дънбар е обезпокоителен.
Считам за подигравка, Президентът да говори за
нужда от опита, имайки предвид,
че назначи съпругата си за посланик в ООН.
въпреки пълната липса на акредитиви. - Това е сексистка преценка.
Извинете? - Не бихте привела този аргумент
ако президент жена беше назначила съпруга си.
Съпруг със същата липса на опит в дипломацията,
като Клер Ъндърууд? Да. Бих го направила.
Това ме кара да се запитам за подкрепата Ви към жените въобще.
Това е абсурдно.
Какво направихте за равноправието на половете?
Какво направихте за баланса в заплащането?
Това е девизът Ви и просто зачерквате половината от населението.
Но това просто не е вярно.
Можете ли да назовете едно определено нещо?
Да, мога. Бидейки жена, работила като заместник-министър на правосъдието
една от малкото в съдебната система.
Това благоприятства интересите Ви,
но какво да правят онези 150 милиона жени там?
Фактът, че жена може да получи такъв пост...
Значи Вие сте символ? - В случая, да. Смятам, че съм.
Аз, много други жени, включително и Вие самата.
Добре, но как това ще ни донесе вместо 77 цента, по 100 на долар?
Истински, не символични центове.
Сега просто имитирате реториката на Президента.
Друго сексистко изказване.
Как може да преиначавате думите ми? - Говоря от свое име.
Не подражавам на Президента или на който друг.
Съжалявам, не искам да се забърквам в това...
На бойното поле никога не казваме
"Съжалявам, не искам да се въвличам.“ Ние сме въвлечени, г-жо Дънбар.
И трябва да признаете факта,
че интересите на жените не са Ви присърце.
Джон, нещата излизат извън контрол.
Тогава да минем към следващия въпрос.
Намираме се във външнополитическата част на дебата.
Г-жо Дънбар, отправям въпроса към Вас.
Казвате, че е неоправдано стореното в долината на река Йордан.
Но, конкретно. Какво по-различно бихте направила?
Добре, Джон. Радвам се, че ме питате за това. Изпращането на войски...
Трябва да се връщам в хотела.
Всички! Налага се г-жа Ъндърууд да ни напусне.
Наистина ми се иска да остана, но денят ми утре е твърде натоварен.
Трябва да почина. Искам да благодаря на всички
за гостоприемството ви и усърдната работа.
Благодаря ви много. Лека нощ на всички.
Г-жо Ъндърууд. - Трябва да се върнете при доброволците
и да преживеете напълно кампанията.
Не дойдох в Ню Хемпшир заради това. Дойдох да говоря с Вас.
Може би утре. Мозъкът ми ще се пръсне.
Истина ли е, което каза Шарп? Защо не Ви се гледат повече сексистки изказвания?
Честно казано не ме интересуват. Всичко е зрелище.
Който спечели повечето точки, нали? Лека нощ.
Сега към втората част на дебата ни, вътрешна политика.
И първият въпрос е към Вас, конгресмен. Президентът говори за “Америка работи“.
Г-жа Дънбар иска увеличение на минималната заплата. Говори за регулация.
Но много хора не са наясно с икономическата Ви политика.
Какво конкретно, подчертавам “конкретно“ ще направите, ако Ви изберат за Президент?
Планирам да направя много. По-рано говорихме за това.
Първо и най-главно. Искам да наблегна върху равенството на половете
и да затворя разликите в заплатите.
Ако половината от работещото население има повече пари в джоба,
това ще повиши покупателната способност, което ще стимулира икономиката,
и ще създаде повече работни места. - Г-н Президент, какво мислите за това?
Съгласен съм. Мисля, че уравниловката е много важна.
А съгласно моята АмУоркс програма, ще има клауза, че при всички работни места по нея
не може да има разлика в заплащането на мъжете и жените.
Местата по АмУоркс са от правителството. А какво се случва при частния сектор?
Трябва да започнем, давайки пример, а след това ще я представим...
Давайки я за пример? Ако “Америка работи“ е пример как ръководите...
Съжалявам, нека да довърша, г-жо Дънбар.
Ако това е пример за подражание, то може да се предположи,
че всеки би могъл незаконно да разходва фондове, нямайки право на това.
Трябва ли всеки да ограбва банки? Да открива складове за алкохол?
Г-жо Дънбар, с цялото ми уважение, Вие може да критикувате програмите ми
колкото Ви се иска, но да ме обвинявате в незаконни действия...
Не можете да отречете, че имам повече конституционен опит от Вас, г-н Президент.
Г-жо Дънбар, и тримата на тази трибуна сме се заклели в нея.
Бих казал, че всички сме защитавали Конституцията.
Вие нямате някакви специални привилегии върху Конституцията.
Конституцията принадлежи на всеки в тази зала
и на всеки гражданин на САЩ.
Но бих попитал г-жа Шарп, Вие гласувахте в полза на спирането на “Америка работи“
Беше ли това, защото я считахте, както каза г-жа Дънбар, незаконна?
Гласувах за отмяната и, защото исках да съм сигурна,
че ще сме подготвени за урагана,
а не защото съм считала прочита Ви на закона Стафорд за незаконен.
Честно, мислите ли, че Президентът е имал право да го направи?
Това е въпрос на преразпределение, а не на законен акт.
А относно личните му качества? Той всъщност е нахлул във ФЕМА и е казал,
"Горе ръцете и ми покажете къде е сейфът.“
Сега съм и банков обирджия. Шестцевният Ъндърууд,
както ме наричаха в Южна Каролина.
Съжалявам, но не намирам това за смешно. Считам Ви за лицемер.
Кълнете се, че Ви е грижа за 10 милиона човека без работа,
но бихте откраднал техния фонд за бедствия...
Това е въпрос на преразпределение. - ...социалните и здравните осигуровки.
Осигурихме работа за 50,000 човека във Вашингтон.
Хедър Дънбар иска да ремонтира разбитата система,
а все още изпраща децата си в частно училище
с пари, които никога не е спечелила, а е наследила.
Лесно е да се говори за проблемите на бедните
захапал сребърна лъжица.
Достатъчно ли съм богата? Безусловно.
Така е бил и Рузвелт, когато е разработвал “Новия курс“.
Откога нечий доход определя способността му на съпричастност?
Бихте ли изпратили децата си в обществено училище?
Нека да не намесваме децата в това.
Искате децата Ви да имат изпреварващ старт,
да имат предимство пред децата в обществените училища.
Много американци от целия диапазон доходи,
избират да изпратят децата си в частни или църковни училища.
Но не е ли вярно, че искате децата Ви
да са на крачка пред останалите?
Това балансира ли нивата? Или е лицемерие?
Или вероятно не желаете да възпитавате децата си сама,
изпращайки ги в училище-интернат.
Вие май наистина желаете да бъдете Президент.
За нищо на света не бих въвлякла децата Ви в дебат.
Изборът на начина за възпитанието им си е ваша работа.
Искам ли най-доброто за децата си? Да, искам го.
Предполагам, че също и Вие. Надявам се.
Добре, сигурен съм, че и двете сте чудесни майки,
но трябва навярно да се върнем към...
Конгресмен Шарп повдигна по-рано темата за сексизма.
Това е важен въпрос и е нужно да му обърнем внимание.
Сексизмът е неморален. Конгресменът е права,
казвайки, че всички аспекти би трябвало да са незаконни.
И след това ме обвини в сексизъм за критиката ми към Клер Ъндърууд.
Не би ли трябвало по същата логика това да се отнася и за Вас, г-жо Шарп?
Бихте ли повдигнала въпроса за децата ми ако бях мъж?
Не се ли опитвате да ме обрисувате като лоша майка,
изпращаща децата си в затънтено място?
Защото знаете, че ако направите да изглеждам като лоша майка,
тогава кой би могъл въобще да ме поддържа?
Това не е удар под кръста, това просто е отвратително.
Трябва да кажа, че според мен в думите на г-жа Дънбар има смисъл.
Смятам, че говорейки за лицемерие,
не изпращате ли и Вие децата си в частно училище, Конгресмен?
Добре, това не беше позицията ми. Аз... - Каква беше позицията Ви?
Добре, аз бях.... Моята... Моята позиция...
Джон, мисля, че казах всичко необходимо по тази тема.
Добре, напълно достатъчно, Конгресмен. Следващият въпрос е към г-жа Дънбар.
Добре, хора, получавам първите резултати.
Повечето от тях дават победата на Франк Ъндърууд, но не категорично.
Но направи ли той достатъчно, за да надмине Дънбар и стане фаворит.
Джордж, не мисля, че е важно какво е направил Ъндъруу, а какво не е направил.
Той си остава Президент.
А когато го атакуваха, винаги имаше преимущество.
Относно Дънбар и Шарп. Противопоставиха се взаимно и си навредиха.
Но Шарп трябва да направи нещо. Тя е на 20 пункта след другите двама.
Но сексизмът? А въвличането децата на Дънбар?
Изглеждаше ми твърде отчаяно. - Тя нанесе някои вреди на Дънбар.
Дори не съм сигурна. Дънбар би могла да пострада и повече.
Тя понесе удара и поддържаше линията си. И според мен имаше равенство.
Накрая, промениха ли тези дебати нещо?
Ще повлияят ли на гласуването при първичните избори в Ню Хемпшир?
Остава ни повече от месец и много може да се промени в развитие.
Но мисля, че би могло да е в полза на Ъндърууд.
Да не забравяме, че е удивително, неизбран президент
да се счита за фаворит още в самото начало.
Забележителна ситуация. Никой титуляр не се е борил за...
Да? - Каза, че тя не отговаря, сър.
Бихте ли желал да я потърси в къщи? - Не, няма проблем. Благодаря.
Не си казал и дума.
Подготвяше се толкова време. Помислих, че искаш да си отдъхнеш от приказки.
Разочарован си от мен, че децата бяха намесени.
Тинейджъри са. Ще го преживеят.
Може и да са във възторг... че въобще са ги споменали.
Ако съм разочарован от някого, това е от него, че те хвърли на лъвовете.
Ще летя обратно с теб довечера. - Нямаш ли утре мероприятия?
Това е по-важно. - Кое е то?
Благодаря на всички, че дойдохте. Бихте могли да излезете през тази врата.
Благодаря ви много.
Ще Ви оставя за малко. Това ще отнеме 15 минути.
Повикайте ме, ако Ви е нужно нещо. - Благодаря.
Приближете стола. Можем да поговорим, докато свърши това.
Трябва също да го направя.
Сигурна съм, че тук може да се намери още едно кресло.
Не мога. Бях наркоман в миналото.
Как бихте назовал този цвят? Ален не подхожда, нали?
Не е пурпурен или бордо.
Кармин. - Кармин?
Трябва да сте писател.
Не, знам това. Знаеш, че винаги разказва на всички,
че ги пече сама, а аз знам, че не е така.
Това е нещо местно.
Благодаря за поддръжката. Ще се видим, когато пристигна там.
Има ли причина да не можем да обсъдим това по телефона?
Трябва да е личен разговор. - Да, но ти отмени всичките си мероприятия.
Искам да поговорим за дебатите.
Пълният успех, на който се надявахме, не се получи, Джаки.
Използва половината дебат за защита.
Самоунижих се. - Малко се засегна, това е всичко.
А Вие ми нанесохте силен удар. - Имаш предвид въпроса за децата ти.
Не бяхме се договорили за това.
Трябваше да е силен, за да не го направи тя.
А освен това разсеяхме всякакви подозрения за договорка между нас.
Не ми е уютно при установилите се взаимоотношения.
Какви са тези взаимоотношения? - Нашийникът, който ми сложихте.
Как трябва да изпълнявам командите и триковете, които пожелавате?
Имате ме като даденост. - Какъв би трябвало да бъда...
признателен за унилия ти ентусиазъм?
Какъв късметлия съм да те имам в екипа си “като нещо посредствено“.
Не си ли “щастлива“ от взаимоотношенията ни?
Защото аз не съм щастлив от твоето отношение.
Ако има нещо, то ти ме имаш за даденост.
Сър... - Ние сме сключили сделка, Джаки.
И съм напълно решен да изпълня своята част от уговорката.
Но не храни някакви илюзии. Това не е партньорство между равни.
Нищо подобно. Ако искаш да си ми вицепрезидент, ще правиш каквото кажа.
И не ще имаме този разговор всеки път,
когато се почувстваш несъгласна с онова, което те накарам да направиш.
или какво поведение съм избрал за себе си.
Това са взаимоотношенията ни.
Все още ли следваме графика? - Съжалявам, не можах да те чуя.
Все още ли следваме графика? Оттеглям се следващата седмица.
Не виждам причина да не го направиш.
Благодаря, г-н Президент. - Ще се видим в Айова.
Защо възвърнахте цвета на косата си отново на рус?
Това ли е актуалният Ви въпрос? - Любопитен съм.
С какво това ще помогне за книгата? - Кой знае? Но точно сега с нищо.
Променихме я, защото за блондинки гласуват повече избиратели.
Ние? - Има цяла група хора,
които преценяват как изглеждаме и какво обличаме,
според изискванията на събитието за... обувки, с или без обици.
Мразите това, нали? Воденето на кампания?
Всеки мрази кампаниите.
Освен политиците. Те черпят енергия от тях.
И от брачните си партньори.
Мислите ли, че Франсис черпи енергия от мен?
Вие буквално давате кръвта си.
Много хора, неомъжени за политици, дават кръв.
Много малко хора водят кампания за някой, който тъкмо ги е уволнил.
Той ли Ви каза това? - Каза, че Ви е предал.
Три дена по-късно Вие сменихте цвета на косата си на рус
и подадохте оставка и можете, цитирам, “да се посветите на кампанията“.
Реших пъзела.
Вие и Франсис, вие... - Ние какво?
Споделял е много неща. - Това безпокои ли Ви?
Защо би трябвало? - Още едно предателство?
Не... Вие сте...
Добре ли сте? - Само малък световъртеж.
Ето. - Благодаря.
Мислех си. - За какво?
Г-жо Ъндърууд? - Отскок.
Отскок ли? - Имал ли сте някога това усещане?
Разговор? - Какво усещане?
На един мост, гледате отгоре и... отстъпвате назад.
Искате ли да повикам някого? - Той ми предложи и аз казах...
Казах, седем години.
Ако всичко е добре, още седем.
Ако ли не... всеки седем години.
Не мразя провеждането на кампании. Това, което мразя е...
колко много сме си нужни. - Доколко сте си нужни взаимно?
Аз не скочих. Аз не отстъпих.
Аз не... - Г-жо Ъндърууд?
Какво се случи? - Припадна.
Да погледна. Г-жо Ъндърууд?
Можете ли да ме чуете? Г-жо Ъндърууд?
Може ли да говорим лично? - Остави, нека да сме заедно.
Фреди, по средата на историята сме. - Сър, ако не възразявате.
Това секретно ли е? - Не, не е.
Тогава говори.
Джаки току що дойде в офиса ми. Беше разстроена.
Мисля, че е нужно да вземаме мнението и повече под внимание.
Тя се държи абсурдно. - Мисля, че тя има сериозни идеи.
За кого работиш, за мен или за нея?
Просто се опитвам да споделя безпокойството и.
Тя по-добре да се укроти, както и ти.
Никога не бих победил, ако си губя времето, обяснявайки се на подчинените си.
Виж, нека да си ходя... - Не, не. Сега, Фреди, седни.
Помните ли, когато говорихме за отношението Ви към Вашия екип?
Искате ли да спечелим? Със сигурност не бихте успели, без който и да е от тях.
Ако продължите да се държите така, никой от тях не би останал.
За лоялност ли ми говориш? Приемам само една, безпрекословната.
Всичко, което е по-малко...
А ти, здравеняко. Но този наивник,
видях го как разкъсва ребърцата, все едно са салфетки.
На кого би заложил? - Няма да се хвана на този капан.
Ти. - Сър? Относно съпругата Ви.
Припаднала е, давайки кръв. - Какво?
Добре е, но... Г-н Иейтс е на телефона.
Ще се обадя от кабинета си.
Не правиш добре, викайки така на човека.
Това е като... да обвиняваш змията, че има зъби.
Не можах да се сдържа.
Би ли ми помогнал? - С какво?
Покрий ме. Имам работа, а му е нужна компания.
Тогава в закусвалнята, можех да отида в кухнята,
когато се изморях да слушам приказките му.
Да. Ще му кажа, че са те повикали. - Благодаря, братко.
Извикай я на телефона.
Не искаше да се обаждам, но мисля, че трябва.
Наблизо ли е? - Мисля, че е много объркана.
Аз съм съпругът и.
Сестрите са при нея. Може би ще трябва просто да почакате няколко минути.
Кажете на охраната и да я качат веднага на самолета.
Трябва да се върне тук и да бъде прегледана от лекар на Белия Дом.
Според мен ще се почувства още по-зле ако отмени мероприятията си.
Не е въпросът как се чувства. Става въпрос кое е най-доброто за нея.
Не и е нужен лекар. Нужен сте и Вие.
В какъв смисъл?
Говореше за някои неща на всеки седем години.
За това, как стои в преддверието на ада в края на моста.
Слушай, само защото съм споделил с теб някои неща относно брака ни,
това не ти дава право да се намесваш.
Моля те, накарай я да ми позвъни, когато е готова.
Добре... това е всичко.
Шейсет дена. - Шейсет дена.
Този филм ми взе акъла. Целият свят може да се разпадне за шейсет дена.
Или човек да остане трезвен.
Мих си ръцете десет минути снощи, преди да си легна.
Превърна ме от алкохолик в бактерофоб.
Това не е лош вариант.
14-те години, които преживях по моя начин...
нищо не означават в сравнение с тези 8 седмици, през които беше с мен.
Ти би направил същото за мен. - Иска ми се да е така.
Не се съмнявай. - Обичам те, братко.
Обади ми се, когато кацнеш. - Господи, звучиш ми като Сара.
Така, искаме да се съсредоточим върху рекламата.
повече на пазара в Куад Ситис, по-малко в Де Мойн.
По-силен сте на изток и искаме да излезете там напред.
Тезата “визия“ наистина отекна при дебатите сред изследваната група.
Мисля, че трябва да насочим рекламата натам
и да я направим част от агитацията.
Сър? - Съжалявам, какво?
Съгласен ли сте, ако променим агитацията, фокусирайки я върху темата “визия“?
Искам на първо място да отида утре в Ню Хемпшир.
Трябва да пътуваме за Айова. - Знам, но искам да променя графика.
Във всяка кампания идва време за равносметка.
Време за преоценка и през изминалите 24 часа аз направих това.
А изводът, до който стигнах, е този:
Ако целта е по-сигурна и по-просперираща Америка,
не ми е нужно да поддържам кандидатурата си, за да го постигна.
Всичко, което е нужно да направя и за което призовавам привържениците си
е да помогнат в избора на Хедър Дънбар за Белия Дом.
Мръсна кучка. - Завършвайки кампанията си...
Просто съм скапан. Съжалявам ако съм бил груб.
Да, чудя се какво и е предложила. - Нищо.
Така ли? - Знам го точно.
Знаеше ли за това?
Трябва да се обадиш на Президента.
"Много рошава, ужасно страховита тарантула, на име Тина.
Намерих я в кутия за обувки в Ню Йорк.
Когато за първи път видях Тина, изпищях..."
Беше ли изплашена? - Бях ужасно изплашена.
"Тина беше подала главата от лявата обувка...“
Не знаех, че сте дошъл. - Тя също не знае.
"Така стоях, без да знам, какво да направя.
Трябва ли да пусна Тина в кутията за обувки или да пусна Тина на свобода?
Остави я в кутията! - Пусни я на свобода!
Пусни я на свобода! - Остави я в кутията!
Боже мой! Не знам какво да правя! - Нищо! Не прави нищо!
Сър, г-н Грейсън иска да говори с Вас.
Кажи му, че ще се обадя после. - Казва, че е важно.
По-късно. Със съпругата ми съм.
Не знам какво да направя!
Да не правя нищо ли?
Превод и субтитри: Петър Баев @peterb